C 184/66
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2023 5 25
— Europos semestras – užtikrina politikos koordinavimo veiklos atitinkamos stebėsenos sistemą, grindžiamą Tarybos socialinės apsaugos komiteto lyginamosios analizės sistema, — 2020 m.
Tarybos išvados dėl minimalių pajamų apsaugos stiprinimo siekiant kovoti su skurdu ir socialine atskirtimi COVID-19 pandemijos metu ir vėliau – jomis valstybės narės raginamos apžvelgti savo nacionalines minimalių pajamų sistemas (3). — 2022 m. užimtumo politikos gairės.
3.
Bendrosios pastabos 3.1.
Skurdas yra daugialypis ir pasireiškia visose gyvenimo srityse.
Skurdas atspindi sistemų negebėjimą sąžiningai ir teisingai perskirstyti išteklius ir galimybes.
Taigi minimalių pajamų sistema yra būtina, nors ir nepakankama, sąlyga, kad būtų galima gyventi oriai ir tikrai įveikti skurdą.
Skurdas kertasi su kitomis socialinės neteisybės formomis.
Lyčių ir rasinė nelygybė didina skurdo riziką, o skurdas didina atskirties ir diskriminacijos riziką, ir tai visų pirma pasireiškia sveikatos, švietimo ir mokymo srityse, taip pat finansinės priklausomybės ir smurto tikimybės požiūriu. 3.2.
EESRK palankiai vertina rekomendacijos turinį, ypač tai, kad nustatyti tikroviški ir pakankami minimalių pajamų dydžio ir jų prieinamumo kriterijai, jų teisinė garantija ir ataskaitų teikimo sistema, taip pat tai, kad Europos Komisija toliau pripažįsta aktyvios socialinės politikos ir papildomų kovos su skurdu visoje ES veiksmų poreikį.
Rekomendacija yra žingsnis siekiant įgyvendinti Europos socialinių teisių ramsčio 14 principą, t. y. tai, kad „kiekvienas neturintis pakankamai lėšų turi teisę gauti tinkamo dydžio minimalias pajamas, kurios visais gyvenimo etapais užtikrintų orų gyvenimą“. 3.3.
Dėl Rusijos vykdomos neteisėtos ir žiaurios agresijos prieš Ukrainą dabartinės Tarybos politinio susitarimo aplinkybės yra dar sudėtingesnės, nes poveikį namų ūkiams, ypač mažas pajamas gaunančioms šeimoms, daro labai išaugusios energijos kainos ir aukštas infliacijos lygis.
Atsižvelgiant į tokias didžiąsias tendencijas, kaip globalizacija, skaitmeninė bei žalioji pertvarka ir demografiniai pokyčiai, Europos darbo rinkose vyksta didelės permainos.
Minimalių pajamų sistemos atlieka pagrindinį vaidmenį teikiant paramą ir paskatas, kad asmenys būtų (vėl) integruoti į darbo rinką. 3.4.
Reikalingas teisėmis pagrįstas požiūris į pakankamas minimalias pajamas visiems, kurio laikantis niekas nebūtų paliktas nuošalyje, nebūtų pernelyg griežtų kriterijų, kuris būtų paremtas skaidriais ir nediskriminaciniais reikalavimas ir kurį būtų galima tiksliai įvertinti, siekiant užtikrinti jo veiksmingumą.
Įtrauki visuomenė turėtų rūpintis visais visuomenės sluoksniais, o valstybės narės turėtų nustatyti patikimus stebėsenos mechanizmus, kad būtų galima nedelsiant užtikrinti minimalias pajamas ir naudojimąsi jomis. 3.5.
Veiksmingos minimalių pajamų sistemos gali padėti užtikrinti, kad būtų gerbiamos žmogaus teisės, kad žmonės gyventų oriai, padėti jiems išlikti aktyviems ir įtrauktiems į visuomenę, taip pat padėti žmonėms gauti tvarų ir kokybišką darbą.
EESRK taip pat pabrėžia minimalių pajamų sistemų svarbą Europoje savarankiškai dirbantiems asmenims, kurie turėtų turėti visas teises į tokią pat paramą ir išmokas kaip ir kitos grupės. 3.6.
Spręsti skurdo ir pajamų nelygybės problemą svarbu ne tik dėl teisingumo, bet ir siekiant remti ekonomikos augimą.
Kaip teigiama 2021 m. EBPO ataskaitoje (4), gerai parengta mokesčių politika gali padėti remti integracinį ir tvarų augimą ir spręsti pajamų bei turto paskirstymo problemą.
Šiomis aplinkybėmis integracinio augimo tikslas turėtų būti teisingas augimo naudos pasidalijimas, taip pat darbo rinkų įtraukumo skatinimas.
Taip pat šiomis aplinkybėmis reikėtų atkreipti dėmesį į bendrą stabilizuojantį minimalių pajamų sistemų poveikį ekonomikai. 3.7.
Minimalių pajamų sistemos turėtų būti įtrauktos į nacionalines kovos su skurdu strategijas, į kurias veiksmingai integruotos priemonės, kuriomis būtų galima užtikrinti teisingą darbo užmokestį ir deramą darbą, galimybę gauti įperkamas ir kokybiškas pagrindines paslaugas, galimybę gauti pagrindinę socialinę apsaugą ir pakankamą paramą pajamoms, į asmenį orientuotas socialines paslaugas ir aktyvią įtraukties politiką. 3.8.
EESRK pabrėžia Europos analize paremtos Europos masto metodikos tikslą padėti valstybėms narėms apibrėžti minimalių pajamų pakankamumą, taikant tinkamą metodą, tokį kaip sutartinis ES skurdo rizikos (AROP) rodiklis, lygus 60 proc. ekvivalentinių disponuojamųjų pajamų, arba (ir) remiantis orientaciniu biudžetu (įskaitant maistą, būstą, vandenį, elektrą, šildymą, telekomunikacijas, sveikatą, transportą, laisvalaikį ir kultūrą).
(3)
(4)
EESRK nagrinėjo minimalių pajamų klausimą savo nuomonėse: „Europos pagrindų direktyva dėl minimalių pajamų“ (nuomonė savo iniciatyva) (OL C 190, 2019 6 5, p. 1); „Deramas minimalusis darbo užmokestis visoje Europoje“ (tiriamoji nuomonė Europos Parlamento ir Tarybos prašymu) (europa.eu), 1.6, 3.3.7 punktai (OL C 429, 2020 12 11, p. 159), „Minimalios pajamos Europoje ir skurdo rodikliai“ (nuomonė savo iniciatyva) (europa.eu) (OL C 170, 2014 6 5, p. 23).
EBPO (2021 m.).
Mokesčių ir fiskalinė politika po COVID-19 krizės.