2023.5.25.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 184/89
(7) olyan energiaunió kialakítása, melynek középpontjában a polgárok állnak: amelyben a polgárok magukénak érzik az energetikai átállást, és aktívan részt vesznek a piaci folyamatokban; ahol a polgárok pénztárcája látja hasznát az új technológiáknak, és ahol a kiszolgáltatott fogyasztók megfelelő védelemben részesülnek.
A jelentés ismerteti a fenti jövőképek megvalósítása érdekében eddig végrehajtott vagy tervezett intézkedéseket.
Az EGSZB ugyanakkor sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a jelentésben szereplő beszámoló nem a jövőképekre vonatkozik, hanem arra az öt, egymást kölcsönösen erősítő és egymással szorosan összefüggő dimenzióra, amelyek célja az energiabiztonság, a fenntarthatóság és a versenyképesség fokozása.
Az, hogy egyfajta kettősség van egyrészt célkitűzésekkel vagy jövőképekkel, másrészt pedig dimenziókkal, rendkívül megnehezíti a jövőképek végrehajtásának nyomon követését, többek között azért is, mivel több dimenzióban is megjelenik az, hogy az emberek állnak az energiaunió középpontjában, illetve hogy a munkaerő továbbképzésére és átképzésére van szükség.
Az EGSZB sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy ez nagyon megnehezíti az energiaunióra vonatkozó stratégia célkitűzéseinek megvalósítása terén elért eredmények nyomon követését.
1.4 A közlemény helyesen hivatkozik a REPowerEU tervre, amelyet az EGSZB is támogatott, és amely a diverzifikációra, a megtakarításokra, az ellátás biztonságára és a megújuló energiaforrások fejlesztésének felgyorsítására összpontosítva újjáélesztette és megerősítette a zöld megállapodás és az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag eszközeit.
A jelenlegi éghajlati és energiaválság, valamint az ellátás és az árak biztonságának, stabilitásának és kiszámíthatóságának hiánya azonban óriási terhet ró az Európai Unióra.
A válság kevésbé lenne súlyos, ha korábban célzottabb intézkedéseket hoztak volna, és például ha az EU a saját (például az európai energiaunióra vonatkozó) célkitűzéseit komolyabban vette volna.
1.5 Az energiaunió helyzetéről szóló 2022.
évi jelentés szerint mintegy 300 milliárd EUR közpénz befektetésére van szükség az orosz fosszilis tüzelőanyagoktól való teljes függetlenség 2030-ig történő elérését célzó különböző cselekvési irányvonalakba, ami jelentős hatással lesz az EU teljes költségvetésére.
Emellett további magánberuházásokra is szükség lesz, beleértve az európai polgárok beruházásait is.
Az EGSZB úgy véli, hogy a pénzt úgy kell elkölteni, hogy az elősegítse az energiaunió fent említett célkitűzéseinek elérését.
A kiadásoknak ugyanakkor nem szabad oda vezetniük, hogy kevesebb forrás áll rendelkezésre az igazságos átmenet, a kutatás és innováció, illetve az emelkedő energiaárak által érintett vállalkozások és fogyasztók számára.
1.6 Az energiaárak példátlan emelkedése, amelyet az Ukrajna elleni orosz invázió váltott ki, óriási társadalmi és gazdasági következményekkel jár, emellett az országok ipari és termelési szerkezetére is kihat.
Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az energiaválság idején nincs egyértelmű európai koordináció, és az erre történő reagálás részeként egy, a SURE modellen alapuló eszköz létrehozását szorgalmazza a munkavállalók és a nehéz helyzetben lévő vállalkozások támogatása érdekében.
1.7 A közelmúlt eseményei növelték a kibertámadások és szabotázsakciók potenciális kockázatát az olyan kritikus infrastruktúrák esetében, mint az energiahálózat és az erőművek.
Az EGSZB ezért olyan átfogó stratégia kidolgozását és elfogadását ajánlja, amely megvédi az EU-t az ilyen típusú fenyegetésekkel szemben.
1.8 Fontos, hogy továbbra is az energiafüggetlenség legyen az uniós országok fő középtávú stratégiai célkitűzése – különösen, ha megnézzük, mi történt az ukrajnai háború kapcsán, és azt is figyelembe vesszük, hogy a nemzetközi helyzet még bonyolultabbá válhat.
Értelmezésünk szerint a „stratégiai energetikai autonómia” olyan politikai koncepciót jelent, amely elősegíti a jövőbeli uniós energiapiac kialakítását, ahol az EU önálló döntései garantálni fogják a megbízhatatlan beszállítóktól való energiafüggetlenséget.
Az EGSZB sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a jelentés nem foglalkozik megfelelően ezzel a témával, amely így továbbra is a háttérbe szorul; a jelentés kizárólag az Oroszországból érkező energiaimporttól való függetlenségre összpontosít.
1.9 Az EU stratégiai autonómiával kapcsolatos célkitűzéseinek elérése érdekében az EGSZB arra kéri a Tanácsot és az Európai Bizottságot, hogy – többek között az Európai Szuverenitási Alap létrehozása révén – dolgozzanak ki megfelelő eszközöket a tiszta hazai energiatechnológiákba és az energetikai infrastruktúrába történő beruházások fellendítésére.
Ugyanakkor alapvető fontosságú a tagállamok ösztönzése a tiszta energia fejlesztésére rendelkezésre álló források optimális és hatékony felhasználására.
Egy ilyen stratégiának iránymutatást kell tartalmaznia arra vonatkozóan is, hogy miként lehet ösztönözni a vállalkozásokat, a közösségi intézményeket, a polgárokat és az energiaközösségeket több befektetésre.
A jelenleg rendelkezésre álló eszközök és források aligha elégségesek az előttünk álló főbb kihívások kezeléséhez.
Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy fordítson kiemelt figyelmet az új erőforrások és ellátási formák által a környezetre gyakorolt hatásokra, valamint a harmadik országoktól való új függőségekre.
1.10 Az energiafüggetlenség kialakítása során az EGSZB alulról felfelé építkező megközelítést javasol, mivel ez a megközelítés megkönnyíti az 1.3. pontban említett célkitűzések elérését.
1.11 A zöld megállapodást egyelőre nem kísérik igazságos átmenetet biztosító szociálpolitikák.
Mivel a foglalkoztatási és ipari rendszereket nagymértékben érinteni fogják az átmeneti folyamatok, az EGSZB sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a jelentés nem veszi megfelelően figyelembe az átfogó foglalkoztatás-, készség- és szociálpolitika fontosságát.
Az oktatási beruházásokra, az átképzésre és a továbbképzésre társadalmi-gazdasági felelősségként kell tekinteni.