C 184/72
HR
Službeni list Europske unije
25.5.2023.
1.5.
EGSO podržava obvezu javnih institucija da se pravodobno savjetuju s tijelima za jednakost i uzmu u obzir njihove preporuke, ali preporučuje da se od država članica zahtijeva da izvješćuju o mjerama koje su poduzete u vezi s njihovom interakcijom s tijelima za jednakost i o rezultatima tih mjera.
1.6.
EGSO smatra da se povjeravanjem mehanizma nadzora Europskoj komisiji jamči posvećivanje velike pozornosti praćenju.
Međutim, kako bi to bilo učinkovito, poziva na to da se razmotri skraćivanje roka za izvješćivanje s pet godina, kako je predloženo u direktivama, na tri godine.
1.7.
EGSO pozdravlja pojašnjenje da pristupačnost za sve također iziskuje posvećivanje pozornosti zahtjevima za pristupačnost osobama s invaliditetom te naglašava da pristupačnost uključuje i pitanje pristupa savjetima.
1.8.
EGSO smatra da je vrlo važno poštovati raznolikost nacionalnih pravnih okvira i praksi u području nediskriminacije, uključujući činjenicu da su mnoge države članice tijelima za jednakost dodijelile ovlasti koje nadilaze minimalne zahtjeve postojećih direktiva o jednakosti, te uzeti u obzir razlike u načinu na koji su socijalni partneri i organizacije civilnog društva uključeni u taj proces.
U prijedlozima bi trebalo poštovati načela supsidijarnosti i proporcionalnosti te istodobno sprečavati snižavanje postojećih standarda zaštite žrtava diskriminacije.
EGSO nadalje ustraje u tome da se u prijedlozima mora promicati vodeća uloga socijalnih partnera i organizacija civilnog društva u provedbi nacionalnih okvira za nediskriminaciju te ojačati postojeće prakse potpore koju tijela za jednakost pružaju socijalnim partnerima i organizacijama civilnog društva.
1.9.
EGSO uviđa da se izvršavanjem istražnih ovlasti u kontekstu postupaka u ime žrtava diskriminacije ili kao potpora žrtvama diskriminacije ne smiju dovoditi u pitanje ovlasti i neovisnost istraga sudova i drugih javnih nadzornih tijela kao što su inspektorati rada.
1.10.
EGSO poziva na pružanje odgovarajuće zaštite podnositeljima pritužbi, jamčenje razmjerne naknade za kazneno djelo koje je pretrpjela žrtva i osiguravanje kazni za počinitelje u cilju usmjeravanja na individualni pristup žrtvama nasilja ili diskriminacije.
Sankcije, koje mogu uključivati isplatu naknade žrtvi, moraju biti djelotvorne, proporcionalne i odvraćajuće te utvrđene na nacionalnoj razini u skladu s nacionalnim pravnim okvirima i praksama (1).
1.11.
EGSO predlaže da promicanje informativnih kampanja o pravima EU-a i poštovanju raznolikosti razvija i financira Europska komisija, ali da ih na lokalnoj razini provode nacionalna tijela za jednakost, zajedno s organizacijama civilnog društva i socijalnim partnerima, te da budu prilagođene potrebama konkretnih područja.
Posebnu pozornost trebalo bi posvetiti najranjivijim skupinama i planirati kampanje posebno usmjerene na djecu i mlade u školama od rane dobi.
1.12.
EGSO poziva na redovito prikupljanje i analizu raščlanjenih podataka radi praćenja nejednakosti i diskriminacije, uključujući višestruku diskriminaciju, te ističe važnost provođenja sustavnog istraživanja nejednakosti i diskriminacije, također u suradnji s organiziranim civilnim društvom i socijalnim partnerima u pitanjima povezanima s radnim mjestom.
2.
Kontekst mišljenja 2.1.
Tijela za jednakost nacionalne su javne institucije osnovane u cijeloj Europi radi promicanja jednakosti za sve i suzbijanja diskriminacije.
Riječ je o neovisnim organizacijama koje štite žrtve diskriminacije i pomažu im te prate pitanja diskriminacije i izvješćuju o njima.
Imaju ključnu ulogu u suzbijanju diskriminacije u EU-u (2).
(1) (2)
Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000.
o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (članak 17., Sankcije) (SL L 303, 2.12.2000., str. 16.).
Equinet.