FI
C 184/84
Euroopan unionin virallinen lehti
25.5.2023
1.6 ETSK kehottaa komissiota varmistamaan, että menetelmät perustuvat tieteelliseen näyttöön ja että tiedeyhteisö ohjaa niitä.
ETSK huomauttaa, että sertifiointijärjestelmä on aivan liian monimutkainen ja työläs näiden käytäntöjen laajan käyttöönoton edistämiseksi.
Menettelyt vaikuttavat hyvin aikaavieviltä ja teknisiltä ja saattavat heikentää toimijoiden motivaatiota, sillä toimijat ovat usein pieniä yrityksiä, joiden liikkumavara on parhaassakin tapauksessa kapea.
1.7 ETSK toteaa, että hiilenpoiston tarkkailua, raportointia ja todentamista varten tarvitaan erilaisia mittauksia, muun muassa kaukokartoituksen ja satelliittikuvien käyttöä.
Vaadittujen mittausten osalta ETSK korostaa, että on olennaisen tärkeää pitää hiilenpoiston tarkkailu-, raportointi- ja todentamiskustannukset mahdollisimman alhaisina, jotta varmistetaan laajat mahdollisuudet hyödyntää sertifiointikehystä.
1.8 ETSK korostaa, että ehdotukseen liittyville tärkeille toimijoille (maataloustuottajat, metsäteollisuus sekä rakennus- ja puuteollisuus) koituvia mahdollisia riskejä ja sivuvaikutuksia samoin kuin ympäristö- ja sosioekonomisia vaikutuksia on arvioitava huolellisesti ja niihin on puututtava ennen kuin sertifiointikehys sisällytetään muihin politiikkoihin, kuten yhteiseen maatalouspolitiikkaan.
1.9 ETSK:n näkemyksen mukaan nykyistä yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) ei tulisi käyttää hiiliviljelyn tai hiilenpoiston rahoittamiseen (1).
Vaikka yhteisellä maatalouspolitiikalla voi olla pieni rooli hiilenpoistossa, kyseessä on väline, joka on tarkoitettu maa- ja metsätalousalan ensisijaisena tavoitteena olevaan elintarvikkeiden, rehun ja biomassan tuotantoon.
Tässä yhteydessä hiilenpoistot ovat sivutuote, minkä vuoksi olisi asetettava saataville lisää rahoituslähteitä.
1.10 ETSK katsoo, että komission monitulkintaisuus rahoituksen suhteen vähentää voimakkaasti mahdollisten osallistujien osallistumishalukkuutta.
ETSK korostaakin, että rahoituksesta on oltava jonkinlainen varmuus.
Ottaen huomioon hiilenpoistojen mahdollisuudet tulevaisuudessa ETSK suosittaa, että laaditaan etenemissuunnitelma yhteisen rahoitusvälineen luomiseksi tällaisia toimenpiteitä varten.
2.
Yleistä Tarve lisätä hiilenpoistoja nettonollatavoitteiden saavuttamiseksi 2.1 Euroopan unioni on sitoutunut saavuttamaan Pariisin sopimuksen mukaisesti kasvihuonekaasujen nettonollapäästöt vuoteen 2050 mennessä ja negatiiviset nettopäästöt sen jälkeen.
Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin uusimman raportin mukaan pelkästään päästövähennyksiin keskittyminen ei riitä tämän tavoitteen saavuttamiseen: on välttämätöntä aloittaa hiilidioksidin poistaminen vaikeasti vähennettävien jäännöspäästöjen kompensoimiseksi, jos halutaan saavuttaa hiilidioksidin tai kasvihuonekaasujen nettonollapäästöt (2).
2.2 Vaikka hiilenpoistot eivät korvaa tarvittavia rajuja kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiä, niillä on täydennettävä päästövähennystoimia nettonollapäästöjen ja negatiivisten nettopäästöjen saavuttamiseksi.
Näin ollen hiilenpoistumia on lisättävä merkittävästi maailmanlaajuisella tasolla, jotta voidaan valvoa kasvihuonekaasujen pitoisuuksia ilmakehässä ja rajoittaa ilmaston lämpenemistä.
EU ennakoi, että ilmastotavoitteidensa saavuttamiseksi sen on vähennettävä päästöjään 85–95 prosentilla vuoteen 1990 verrattuna ja että myös hiilenpoistot ovat tarpeen tavoitteiden täyttämiseksi.
Ilmakehästä on siis poistettava vuosittain useita satoja miljoonia tonneja hiilidioksidia.
2.3
EU on tehnyt tarkoitusta varten tähän mennessä useita aloitteita:
— ilmastolaki, jossa asetetaan tavoite ilmastoneutraaliuden saavuttamisesta vuoteen 2050 mennessä — maankäyttöä, maankäytön muutosta ja metsätaloutta (LULUCF) koskeva asetus, jonka uusimmassa muutosehdotuksessa asetetaan hiilidioksidin varastointia maaperään, metsiin ja puutuotteisiin koskeva nettopoistotavoite, joka on 310 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuoteen 2030 mennessä — kestävää hiilen kiertoa koskeva tiedonanto, jossa hahmotellaan etenemissuunnitelma hiiliviljelylle, jolla edistetään maankäyttö-, maankäytön muutos- ja metsätaloussektorin vuodelle 2030 ehdotetun tavoitteen saavuttamista, ja teolliset ratkaisut, joilla poistetaan vähintään 5 miljoonaa tonnia hiilidioksidia vuoteen 2030 mennessä.
Tiedonannossa ilmoitettiin myös suunnitelmista laatia ehdotus hiilenpoistojen sertifiointia koskevaksi sääntelykehykseksi.
(1) (2)
EUVL C 323, 26.8.2022, s. 95.
IPCC WGIII SPM, 2022.