C 184/112
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
25.5.2023
3.12 Lannoitteiden kohdalla ETSK katsoo, että vaikka kiireellisiin toimiin olisi ryhdyttävä välittömästi, olisi myös toteutettava pidemmän aikavälin toimenpiteitä, jotta voitaisiin optimoida Euroopan maatalouden riippuvuus kivennäis­ lannoitteiden tuonnista ja pienentää samalla lannoituksen ympäristöjalanjälkeä Euroopassa.
Toimilla olisi pyrittävä i) optimoimaan lannoitteiden yleinen käyttö parantamalla ravinnetehokkuutta, jolloin hävikkiä voitaisiin vähentää; ii) korvaamaan osa synteettisistä lannoitteista lisäämällä kierrätetyn lannan ja muun ravintoketjusta saatavan jätteen käyttöä; iii) parantamaan Euroopan omavaraisuutta lannoitetuotannossa.
ETSK korostaa, että maatalous on siirtymävaiheessa ja pyrkii edelleen parannuksiin agroekologian ja maan kasvukuntoa ylläpitävän viljelyn avulla.
3.13 Kasvien ravinnetehokkuutta on parannettava, jotta voidaan vähentää lannoitteiden kulutusta ja ravinnehävikkiä veteen ja ilmaan.
Näin voitaisiin vähentää lannoitteiden käyttöä vaikuttamatta tuotantomäärään.
Tähän voidaan päästä tehostamalla lannoituskäytäntöjä, muun muassa käyttämällä viherkasvustoa, valitsemalla paremmin lannoitteet (suosimalla nitraattipohjaisia typpilannoitteita ja ureaasi- ja nitrifikaatioinhibiittorien käyttöä), käyttämällä biostimulantteja ja harjoittamalla täsmäviljelyä, joka mahdollistaa optimoidun käytön (lannoituksen jakaminen useampaan lannoituskertaan, taselaskelmat, maaperä- ja kasvianalyysit, kasvianturit, päätöksenteon tukivälineet).
3.14 Kasvinjalostus on myös keskeinen tekijä ravinnetehokkuuden kannalta, sillä parannetut lajikkeet tarvitsevat vähemmän ravinteita, erityisesti typpeä, samaan satomäärään pääsemiseksi.
ETSK katsookin, että olisi kehitettävä innovatiivisia teknologioita ja siemeniä, jotta viljelijöille pystyttäisiin tarjoamaan jatkuvasti ratkaisuja, kun olemassa olevat välineet eivät riitä (8).
3.15 Viljelijät ovat omaksuneet luonnollisesti vuosista 2021–2022 lähtien suuntauksen, jossa ravinteita vaativat viljelykasvit, kuten viljat, rapsi ja sokerijuurikas, korvataan kasveilla, joilla on pienempi ravinnetarve, kuten auringonkukalla (9) ja palkokasveilla (10).
Tähän olisi kuitenkin suhtauduttava varovaisesti julkisessa politiikassa, sillä kun otetaan huomioon kuiva- ja valkuaisainetuotokset hehtaaria kohti, tällainen kehitys saattaisi aiheuttaa häiriöitä maatalousmarkkinoille ja vaarantaa elintarviketurvan.
3.16 Kivennäislannoitteiden osittainen korvaaminen lannasta ja muusta orgaanisesta jätteestä kierrätetyillä orgaanisilla lannoitteilla on myös tärkeä keskipitkän aikavälin tavoite EU:ssa (11).
Se on hyödyksi maaperälle (enemmän orgaanista ainesta) ja ilmastolle (vähemmän päästöjä synteettisten typpilannoitteiden valmistuksesta) ja vähentää riippuvuutta tuonnista.
Lannan potentiaalia ei pitäisi kuitenkaan yliarvioida, sillä suurin osa siitä kierrätetään jo, käytettävissä olevat resurssit ovat maantieteellisesti rajalliset (alueet, joilla on rakenteellisesti lantaylijäämää) ja siitä aiheutuu suuria käyttöönotto-, jalostus- ja kuljetuskustannuksia.
Ihmisperäisten jätteiden ravinteita ei pääsääntöisesti levitetä maatalous­ maahan, vaikka niistä voitaisiin saada 2 miljardia kiloa typpeä (12).
Euroopan komission olisi kannustettava myös kehittämään tekniikoita ravinteiden keräämiseksi levistä ja jätevesilietteestä sekä niiden turvallista käyttöä maataloudessa.
3.17 Typpilannoitteiden kohdalla vaihtoehtoisten, muihin kuin fossiilisiin lähteisiin perustuvien ammoniakin tuotantotapojen edistäminen on erittäin tärkeä pitkän aikavälin tavoite, sillä se vähentäisi EU:n riippuvuutta kaasusta ja pienentäisi sen hiilijalanjälkeä.
Veden elektrolyysillä (joka toteutetaan käyttäen uusiutuvista energialähteistä saatavaa sähköä) tuotettu uusiutuva vety on teollisessa kokeiluvaiheessa.
Maatalouden sivutuotteiden ja orgaanisen jätteen metanaatiolla voidaan puolestaan tuottaa sekä biometaania ammoniakin tuotantoa varten että mädätettä, jota voidaan käyttää orgaanisena lannoitteena.
Vaikka fossiilisilla polttoaineilla tuotetun ammoniakin markkinahinta on tällä hetkellä korkea, uusiutuvat vaihtoehdot eivät ole kuitenkaan vielä kilpailukykyisiä ja vaativat aikaa, teknologian kypsymistä ja mahdollisesti merkittävää julkista tukea ennen teollisen vaiheen saavuttamista.
3.18 ETSK pitää tervetulleena ilmoitusta uudesta lannoitemarkkinoiden seurantakeskuksesta, joka on määrä perustaa vuonna 2023, sekä lannoitealan sidosryhmien kuulemisten järjestämistä Euroopan elintarviketurvan kriisivalmius- ja kriisinhallintamekanismin (EFSCM) asiantuntijaryhmässä.
ETSK katsoo myös, että EU:n lannoitemarkkinoiden huomattava avoimuus voidaan varmistaa vain julkistamalla säännöllisesti tiettyjen typpi-, fosfori- ja kaliumlannoitteiden edustavat kotimarkkinahinnat sekä laatimalla julkisia tilastoja lannoitteiden kulutuksesta.
(8) (9) (10) (11) (12)
EUVL C 194, 12.5.2022, s. 72.
Auringonkukan viljelyala on kasvanut EU:ssa 750 000 hehtaarilla, kun taas viljojen viljelyala on pienentynyt saman verran vuonna 2022.
EUVL C 75, 28.2.2023, s. 88.
https://www.eesc.europa.eu/fi/our-work/opinions-information-reports/information-reports/benefits-extensive-livestock-farmingand-organic-fertilizers-context-european-green-deal-egd-ir-information-report Yhden ihmisen virtsasta saadaan vuodessa arviolta yli 4 kiloa typpeä (Viskari et al, 2018 – https://www.frontiersin.org/articles/ 10.3389/fsufs.2018.00032/full).