C 184/72
ET
Euroopa Liidu Teataja
25.5.2023
1.5.
Komitee toetab avalik-õiguslike asutuste kohustust konsulteerida võrdõigusasutustega õigeaegselt ja võtta arvesse nende soovitusi.
Kuid ta soovitab liikmesriikidelt nõuda aruandlust meetmete kohta, mida on rakendatud nende suhtluses võrdõigusasutustega, ja selliste meetmete tulemuste kohta.
1.6.
Komitee on seisukohal, et järelevalvemehhanismi usaldamine Euroopa Komisjonile tagab kõrgetasemelise tähelepanu järelevalvele.
Ent selle tulemuslikkuse kindlustamiseks kutsub komitee üles kaaluma, kas aruannete esitamise ajavahemikku oleks võimalik lühendada direktiivides ette nähtud viie aasta asemel kolmele aastale.
1.7.
Komitee tunneb heameelt selgituse üle, et juurdepääsetavus kõigile eeldab tähelepanu pööramist ka puuetega inimeste juurdepääsetavusnõuetele, ja rõhutab, et juurdepääsetavus võib olla ka nõustamise kättesaadavuse küsimus.
1.8.
Komitee peab väga oluliseks austada riiklike diskrimineerimisvastaste õigusraamistike ja tavade mitmekesisust, sealhulgas asjaolu, et paljud liikmesriigid on andnud võrdõigusasutustele volitused, mis lähevad kaugemale kehtivate võrdõiguslikkuse direktiivide miinimumnõuetest.
Väga tähtis on ka võtta arvesse erinevusi selles, kuidas on sotsiaalpartnerid ja kodanikuühiskonna organisatsioonid protsessi kaasatud.
Ettepanekutes tuleks järgida subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet, tagades samas, et diskrimineerimise ohvrite kaitse suhtes kehtivaid nõudeid ei lõdvendata.
Lisaks rõhutab komitee, et ettepanekutega tuleb edendada sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna organisatsioonide juhtivat rolli riiklike diskrimineerimisvastaste õigusraamistike rakendamisel.
Ettepanekutega tuleb ka tugevdada tavasid, millega võrdõigusasutused juba toetavad sotsiaalpartnereid ja kodanikuühiskonna organisatsioone.
1.9.
Komitee tunnistab, et uurimisvolituste kasutamine selliste menetluste kontekstis, mis on algatatud diskrimineerimise ohvrite nimel või nende toetuseks, ei tohi piirata kohtute ja muude järelevalveasutuste, näiteks tööinspektsioonide vastavaid volitusi ja uurimiste sõltumatust.
1.10.
Komitee kutsub üles tagama, et kaebuse esitajatele oleks ette nähtud asjakohane kaitse, et ohvritele makstaks proportsionaalset hüvitist nende suhtes toime pandud süüteo eest ja et õigusrikkujatele nähtaks ette karistused.
Seejuures tuleb vägivalla ja diskrimineerimise ohvrite puhul keskenduda isikukesksele lähenemisviisile.
Sanktsioonid, milleks võib olla ohvrile kahju hüvitamine, peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad ning kehtestatud riiklikul tasandil kooskõlas riiklike õigusraamistike ja tavadega (1).
1.11.
Komitee soovitab edendada teavituskampaaniad ELi õiguste ja mitmekesisuse austamise teemal, kusjuures kampaaniaid töötaks välja ja rahastaks Euroopa Komisjon.
Neid kampaaniaid peaksid kohalikul tasandil läbi viima riiklikud võrdõigusasutused koos kodanikuühiskonna organisatsioonide ja sotsiaalpartneritega ning need peaksid olema kohandatud piirkondlikele vajadustele.
Eritähelepanu tuleks pöörata kõige haavatavamatele rühmadele ning kavandada tuleks erikampaaniaid, mis on suunatud lastele ja kooliealistele noortele juba varasest east alates.
1.12.
Komitee kutsub üles korrapäraselt koguma ja analüüsima eristatud andmeid, et jälgida ebavõrdsuse ja diskrimineerimise, sealhulgas mitmese diskrimineerimise olukorda.
Komitee rõhutab, et oluline on süstemaatiliselt uurida ebavõrdsust ja diskrimineerimist töökohaga seotud küsimustes, tehes seejuures muu hulgas koostööd organiseeritud kodanikuühiskonna ja sotsiaalpartneritega.
2.
Arvamuse taust 2.1.
Võrdõigusasutused on riiklikud avalik-õiguslikud asutused.
Neid on loodud kõikjal Euroopas, et edendada kõigi võrdõiguslikkust ja võidelda diskrimineerimise vastu.
Need on sõltumatud organisatsioonid, kes kaitsevad ja abistavad diskrimineerimise ohvreid, jälgivad olukorda ja teatavad diskrimineerimise juhtumitest.
Neil on ELi mittediskrimineerimise raamistikus oluline roll (2).
(1) (2)
Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiv 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (artikkel 17 „Sanktsioonid“) (EÜT L 303, 2.12.2000, lk 16).
Equinet.