25.5.2023
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 184/37
4.4.
Lisaks usub komitee, et on äärmiselt oluline esitada investoritele teavet teemadel nagu vara tagasivõitmine, vara jälitamine, juhtide kohustused ja vastutus, ettevõtte müümine tegevust jätkava ettevõttena pre-pack-menetluse kaudu, maksejõuetusmenetluse käivitamise viis, maksejõuetuse erikord mikro- ja väikeettevõtjatele, nõuete rahuldamisjärgud ja võlausaldajate komiteed.
4.5.
Lisaks tunneb komitee heameelt, et ettepanekus nähakse ette ka erimenetlus, mis hõlbustab ja kiirendab mikroettevõtjate lõpetamist ning võimaldab neile seeläbi kulutõhusamat maksejõuetusmenetlust.
See meede toetab ka n-ö varata mikroettevõtjate nõuetekohast lõpetamist, aidates lahendada probleemi, et mõnes liikmesriigis ei saa maksejõuetusmenetlust algatada, kui prognoositav sissenõutav väärtus on kohtukuludest väiksem.
Komitee rõhutab, et see hõlmab ligikaudu 90 % ELi maksejõuetuse juhtudest, ning peab seetõttu seda menetlust väga oluliseks.
4.6.
Kuigi komitee kiidab selle erimenetluse heaks, hoiatab ta, et liikmesriikide kohtutele esitatavad nõuded nende ülesannete täitmiseks kooskõlas direktiivi artikliga 12 jj võivad kaasa tuua riiklike kohtusüsteemide ülekoormamise, kui neile tehakse ülesandeks mikroettevõtte maksejõuetuse hindamine ja vajaliku pika menetluse läbiviimine.
Komitee arvates läheks see osaliselt vastuollu kavandatava õigusakti eesmärgiga.
Komitee on varasemates arvamustes (9) märkinud, et süstemaatiline pöördumine kohtute poole ei pruugi olla eelistatud valik, ning komitee on soovitanud luua uusi organeid, mis vastutaksid selle ülesande täitmise eest.
Sõltumatute pankrotihaldurite tõhus kaasamine on osutunud kasulikuks eelkõige halvasti organiseeritud mikroettevõtjate jaoks lihtsustatud likvideerimismenetlustes ning komitee on seisukohal, et tõsiselt tuleks kaaluda pankrotihaldurite kaasamist (10).
4.7.
Komitee soovitab samuti tagada, et pankrotihalduritel oleks õigustatud huvide korral otsene ja kiire juurdepääs riiklikele vararegistritele, olenemata sellest, millises liikmesriigis nad on ametisse määratud.
Komitee juhib tähelepanu ka sellele, et selliseid registreid ei ole kõigis liikmesriikides veel loodud, ning kutsub asjaomaseid ametiasutusi üles olukorda kiiresti parandama.
4.8.
Tõhususe vaatenurgast tunneb komitee heameelt ettepaneku üle, et pre-pack-menetluse korral valmistatakse võlgniku ettevõtte (või selle osa) müük ette ja peetakse läbirääkimisi enne maksejõuetusmenetluse ametlikku algatamist.
See võimaldab müügi teoks teha ja tulu kätte saada varsti pärast seda, kui ametlik maksejõuetusmenetlus ettevõtja likvideerimiseks on algatatud.
Komitee hoiatab siiski artiklis 27 esitatud ettepaneku eest kohustada vastaspooli, nt maksejõuetusmenetlust alustava ettevõtte tarnijaid, sõlmima täitmisele kuuluvaid lepinguid, mis seejärel määratakse ettevõtte omandajale ilma vastaspoole nõusolekuta.
See seob nad kunstlikult lepingupartneriga, keda nad ei ole kunagi valinud ega kontrollinud, ning piirab nende ettevõtlusvabadust.
See kehtib veelgi enam töötajate kohta, kelle kutsevabadust ei tohi tööandja sunniviisilise vahetamisega rikkuda.
Seepärast kutsub komitee komisjoni, Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles seda ettepanekut läbi vaatama.
Lisaks tuleks tugevdada võlausaldajate komitee võimalikku kaasamist ja kontrolli ka pre-pack-menetlustes.
4.9.
Komitee juhib tähelepanu ka sellele, et direktiivis ei käsitleta tegelikult nõuete rahuldamisjärkude ühtlustamise küsimust ega esitata maksejõuetuse põhjuste määratlust.
Kuna need on ühtlustatud maksejõuetusmenetluste põhinõuded, avaldab komitee suurt kahetsust, et komisjon ei ole neid edasi arendanud.
4.10.
Samuti ei ole ettepanekus piisavalt arvesse võetud maksejõuetuse käivitamise viisi, kuigi direktiivi käsitlevas teatises on väidetud vastupidist.
Ettepanekus märgitakse, et liikmesriikides on tavalise maksejõuetusmenetluse algatamise kaks tavapärast käivitamise viisi rahavoolise maksejõuetuse test ja bilansilise maksejõuetuse test.
4.11.
Pidades silmas maksejõuetusmenetluse lihtsustamist, mida komitee põhimõtteliselt toetab, tehakse direktiivis ettepanek, et lihtsustatud likvideerimismenetluse algatamise kriteeriumiks peaks olema suutmatus tasuda võlgu nende tähtaja saabumisel.
Selle asemel, et anda suuniseid selle kohta, kuidas määratleda konkreetsed tingimused, mille alusel see kriteerium on täidetud, palutakse ettepanekus liikmesriikidel see punkt ise määratleda ning loobutakse võimalusest saavutada ühtsus kogu ELis.
(9) (10)
Muu hulgas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettevõtete maksejõuetus“ (ELT C 209, 30.6.2017, lk 21).
Maailmapank, Principles for effective Insolvency and Creditor/Debtor Regimes, 2021. aasta läbivaadatud väljaanne, põhimõtted c6.1 ja c19.6.