C 184/112
ET
Euroopa Liidu Teataja
25.5.2023
3.12.
Väetiste osas on komitee seisukohal, et kuigi erakorralisi meetmeid tuleks rakendada kohe, oleks samuti vaja rakendada pikemaajalisi meetmeid, et vähendada Euroopa põllumajanduse sõltuvust imporditud mineraalväetistest, vähendades samal ajal ka Euroopas põllukultuuride väetamisest tingitud mõju keskkonnale.
Nende meetmete eesmärk peaks olema: i) optimeerida üldist väetisekasutust, suurendades taimede toitainetõhusust, millega kaasneb väiksem kadu, ii) asendada osaliselt sünteetilised väetised ringlussevõetud sõnniku ja muude toiduahelast pärit jäätmetega ning iii) parandada Euroopa sõltumatust väetisetootmisel.
Komitee rõhutab, et põllumajanduses on üleminekuperiood ja selles vallas katsetatakse agroökoloogia ja konservatiivse põllumajandusega, et põllumajandust paremaks muuta.
3.13.
Taimede toitainetõhusust on vaja suurendada selleks, et vähendada väetisetarbimist ning toitainete kadu vees ja õhus.
See peaks võimaldama vähendada väetisekasutust, ilma tootmismahtu mõjutamata.
Seda on võimalik saavutada tõhusamate väetamistavade abil, milleks on muu hulgas vahekultuuride kasutamine, väetiste valik (eelistades lämmastikväetisi, näiteks nitraatväetist, ja ureaasi/nitrifikatsiooni inhibiitorite kasutamine), biostimulaatorite kasutamine ja täppispõllumajandus, mis tagab kasutamise optimaalsuse (väetiste kasutamise ajaline jaotamine, bilansiarvestus, mulla ja taimede analüüs, taimeandurid, otsuste tegemise abivahendid).
3.14.
Sordiaretus on oluline ka toitainetõhususe seisukohast, kuna täiustatud sordid tarbivad sama saagikuse puhul vähem toitaineid, eelkõige lämmastikku.
Sellega seoses leiab komitee, et vaja on arendada uuenduslikke tehnoloogiaid ja seemneid, et suuta alati pakkuda lahendusi põllumajandustootjatele, kes seisavad silmitsi olemasolevate vahendite piiratusega (8).
3.15.
Palju toitaineid vajavate põllukultuuride, näiteks teravilja, rapsi ja suhkrupeedi asendamine väiksema toitainevajadusega taimedega, näiteks päevalillede (9) ja liblikõieliste taimedega, on suundumus, mida põllumajandustootjad on juba ise rakendanud alates hooajast 2021–2022 (10).
Avaliku poliitika raamistikus tuleks seda siiski vaadelda teatud ettevaatusega, kuna arvestades vastavat kuivainesaaki ja valgusisaldust hektari kohta, võib selline suundumus häirida põllumajandusturge ja ohustada toiduga kindlustatust.
3.16.
Mineraalväetiste osaline asendamine sõnnikust ja muudest orgaanilistest jäätmetest ringlussevõetud orgaaniliste väetistega on samuti oluline keskpika perioodi eesmärk ELis (11).
See toob kasu mullale (suurem orgaanilise aine sisaldus) ja kliimale (sünteetiliste lämmastikväetiste tootmisega kaasnevad heitkogused vähenevad) ning vähendab sõltuvust impordist.
Sõnniku potentsiaali ei tohiks siiski üle hinnata, kuna enamus sõnnikust on juba ringlusse võetud, olemasolevad ressursid on geograafiliselt piiratud (sõnniku struktuurse ülejäägiga piirkonnad) ning selle kasutuselevõtu-, töötlus- ja transpordikulud on märkimisväärsed.
Inimese väljaheitest saadud toitaineid enamasti põllumajandusmulla peale ei ladustada, kuigi nende potentsiaal hõlmab 2 miljardit kg lämmastikku (12).
Euroopa Komisjon peaks edendama ka reoveesettest ja vetikatest toitainete kogumise ja selle ohutu põllumajandusliku kasutamise meetodite väljatöötamist.
3.17.
Lämmastikväetiste puhul on äärmiselt oluline pikaajaline eesmärk propageerida ammoniaagitootmises mitte­ fossiilseid alternatiivvõimalusi, sest see vähendaks ELi gaasisõltuvust ja CO2 jalajälge.
Vee elektrolüüsi teel (taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrit kasutades) toodetud saastevaba vesinik on tööstuslikus katseetapis.
Põllumajanduslike kõrvalsaaduste ja orgaaniliste jäätmete metaniseerimine võimaldab valmistada biometaani ammoniaagi tootmiseks ja orgaanilise väetisena kasutatavat kääritussaadust.
Vaatamata fossiilse ammoniaagi praegusele kõrgele turuhinnale, ei ole taastuvad alternatiivid kaugeltki konkurentsivõimelised ning need vajavad aega, tehnoloogia väljakujundamist ja tõenäoliselt märkimisväärseid riiklikke toetusi enne tööstusetappi jõudmist.
3.18.
Komiteel on heameel, et välja on kuulutatud uue väetiseturu vaatlusrühma loomine 2023. aastal ning et Euroopa toiduga kindlustatuse kriisiks valmisoleku ja kriisile reageerimise mehhanismi (EFSCM) eksperdirühma raames korraldatakse konsulteerimised väetisesektori sidusrühmadega.
Komitee on samuti seisukohal, et märkimisväärse läbipaistvuse ELi väetiseturul saab tagada üksnes siis, kui korrapäraselt avaldatakse teatud lämmastik-, fosfor- ja kaaliumväetiste vastavad siseturu hinnad ning töötatakse välja riiklik statistika väetisetarbimise kohta.
(8) (9) (10) (11) (12)
ELT C 194, 12.5.2022, lk 72.
Päevalille külvipinna pindala suurenes ELis 750 000 hektari võrra, samal ajal kui teravilja kasvatusala vähenes 2022. aastal samas suurusjärgus.
ELT C 75, 28.2.2023, lk 88.
https://www.eesc.europa.eu/et/our-work/opinions-information-reports/information-reports/benefits-extensive-livestock-farmingand-organic-fertilizers-context-european-green-deal-egd-ir-information-report Hinnangute kohaselt eritab üks inimene uriini kaudu üle 4 kg lämmastikku aastas (Viskari et al, 2018, https://www.frontiersin.org/ articles/10.3389/fsufs.2018.00032/full).