C 184/72
DA
Den Europæiske Unions Tidende
25.5.2023
1.5.
EØSU støtter, at offentlige institutioner forpligtes til at høre ligestillingsorganerne rettidigt og tage deres anbefalinger i betragtning, men anbefaler, at medlemsstaterne forpligtes til at rapportere om de foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med deres kontakt med ligestillingsorganerne, og resultaterne af sådanne foranstaltninger.
1.6.
EØSU mener, at man ved at lægge tilsynsmekanismen ind under Kommissionen sikrer et stort fokus på overvågning.
Men hvis dette skal fungere effektivt, kræver det, at man overvejer, om rapporteringsfristen kan afkortes til tre år i stedet for de fem, der foreslås i direktiverne.
1.7.
EØSU glæder sig over, at det præciseres, at tilgængelighed for alle også kræver opmærksomhed på kravene til tilgængelighed for personer med handicap, og understreger, at tilgængelighed også kan være et spørgsmål om adgang til rådgivning.
1.8.
EØSU finder det yderst vigtigt, at de mange forskellige nationale juridiske rammer og former for praksis, hvad angår forskelsbehandling, respekteres, herunder også, at mange medlemsstater har givet ligestillingsorganer mere vidtgående beføjelser end mindstekravene i de eksisterende ligestillingsdirektiver.
Ligeledes er det yderst vigtigt, at der tages højde for de forskellige måder, hvorpå arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer inddrages i processen.
Forslagene bør respektere nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet og sikre, at de eksisterende standarder for beskyttelse af ofre for forskelsbehandling ikke sænkes.
EØSU insisterer endvidere på, at forslagene skal fremme en fremtrædende rolle for arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer i gennemførelsen af de nationale rammer for ikkeforsk­ elsbehandling og styrke den eksisterende praksis for støtte til arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer fra ligestillingsorganer.
1.9.
EØSU anerkender, at udøvelsen af beføjelser til at foretage undersøgelser som led i sager på vegne af eller til støtte for ofre for forskelsbehandling ikke må indvirke på domstoles, retters og offentlige overvågningsorganers, f.eks. arbejdstilsyns, beføjelser eller uafhængigheden af deres undersøgelser.
1.10.
EØSU opfordrer til, at der sikres tilstrækkelig beskyttelse af klageren, at der ydes forholdsmæssig erstatning for den lovovertrædelse, som offeret har været udsat for, og at der er garanti for sanktioner over for gerningsmændene, med henblik på at fokus bliver på en tilgang, der er centreret om det enkelte offer for vold eller forskelsbehandling.
Sanktionerne, som kan være betaling af erstatning til offeret, skal være effektive, forholdsmæssige og afskrækkende og skal fastlægges på nationalt niveau i overensstemmelse med de nationale juridiske rammer og den nationale retspraksis (1).
1.11.
EØSU foreslår, at oplysningskampagner om EU-rettigheder og respekt for mangfoldighed udvikles og finansieres af Kommissionen og gennemføres på lokalt plan af nationale ligestillingsorganer sammen med civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter på en måde, der er tilpasset de lokale behov.
Der bør være særlig fokus på de mest sårbare grupper, og der bør være særlige kampagner målrettet børn og unge i skolen fra en tidlig alder.
1.12.
EØSU opfordrer til regelmæssig indsamling og analyse af opdelte data for at overvåge uligheder og forskelsbehandling, herunder forskelsbehandling af flere grunde, og understreger vigtigheden af systematisk forskning i uligheder og forskelsbehandling, bl.a. i samarbejde med det organiserede civilsamfund og arbejdsmarkedets parter, når det gælder arbejdspladsrelaterede spørgsmål.
2.
Baggrund for udtalelsen 2.1.
Ligestillingsorganer er nationale offentlige institutioner, som findes overalt i Europa og har til opgave at fremme ligestilling for alle og bekæmpe forskelsbehandling.
Der er tale om uafhængige organisationer, som beskytter og bistår ofre for forskelsbehandling og overvåger og rapporterer om problemer med forskelsbehandling.
Ligestillingsorganer spiller en afgørende rolle i EU's struktur mod forskelsbehandling (2).
(1) (2)
Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (artikel 17, Sanktioner) (EUT L 303 af 2.12.2000, s. 16).
Equinet.