C 184/66
CS
Úřední věstník Evropské unie
25.5.2023
— evropský semestr, který nabízí rámec pro příslušné monitorování činností v oblasti koordinace politik na základě srovnávacího rámce Výboru Rady pro sociální ochranu, — závěry Rady z roku 2020 o posílení ochrany minimálního příjmu v souvislosti s pandemií COVID-19 a dalším vývojem, v nichž byly členské státy vyzvány, aby přezkoumaly své vnitrostátní systémy minimálního příjmu (3), — hlavní směry politik zaměstnanosti na rok 2022.
3.
Obecné připomínky 3.1 Chudoba má mnoho rozměrů a projevuje se ve všech oblastech života.
Odráží selhání systémů v oblasti přerozdělování zdrojů a příležitostí spravedlivým a nestranným způsobem.
Systém minimálního příjmu je tedy nezbytnou, i když nedostatečnou podmínkou, která umožní důstojně vést svůj život a účinně se dostat z chudoby.
Chudoba se protíná s dalšími formami sociální nespravedlnosti.
Genderová a rasová nerovnost zvyšují riziko chudoby, zatímco chudoba zvyšuje riziko vyloučení a diskriminace, což se projevuje zejména v oblasti zdraví, vzdělávání a odborné přípravy a vystavení finanční závislosti a násilí.
3.2 EHSV vítá obsah doporučení, zejména provedení realistických a dostatečných kritérií pro úroveň a dostupnost minimálního příjmu, jeho právní záruku a systém podávání zpráv.
Rovněž vítá, že Evropská komise uznala nutnost provádět aktivní sociální politiku na úrovni EU a další opatření pro boj proti chudobě v celé EU.
Doporučení je krokem směrem k provedení zásady 14 evropského pilíře sociálních práv, která stanoví, že „každý, kdo nemá dostatečné prostředky, má právo na přiměřené dávky zaručující minimální příjem, který mu umožní důstojný život ve všech etapách života“.
3.3 Po nezákonné a barbarské agresi Ruska vůči Ukrajině je vzhledem k prudkému nárůstu cen energie a vysoké míře inflace dotýkající se domácností, zejména rodin s nízkými příjmy, současný kontext politické dohody Rady ještě náročnější.
V kontextu megatrendů, jako je globalizace, digitální a ekologická transformace a demografické změny, prochází evropské trhy práce velkými změnami.
Systémy minimálního příjmu hrají klíčovou úlohu při poskytování podpory a pobídek k (opětovnému) začlenění osob na trh práce.
3.4 Je třeba, aby pro všechny existoval přístup k přiměřenému minimálnímu příjmu založený na právech, který nikoho neopomene, nebude mít příliš restriktivní kritéria, bude založen na transparentních a nediskriminačních požadavcích a bude přesně měřen, aby byla zajištěna jeho účinnost.
Inkluzivní společnost by měla sloužit všem složkám společnosti a členské státy by měly neodkladně zavést důkladné mechanismy monitorování s cílem sledovat minimální příjem a jeho zavádění.
3.5 Účinné systémy minimálního příjmu mohou přispět k záruce dodržování lidských práv, zajistit, aby lidé žili důstojně, pomoci jim, aby zůstali aktivní a začlenění do společnosti a získali udržitelné a kvalitní zaměstnání.
EHSV rovněž zdůrazňuje význam systémů minimálního příjmu pro osoby samostatně výdělečně činné v Evropě, které by měly mít plný nárok na stejnou podporu a dávky jako ostatní skupiny.
3.6 Řešení chudoby a příjmových nerovností je důležité nejen z důvodu spravedlnosti, ale také pro podporu hospodářského růstu.
Jak je uvedeno ve zprávě OECD z roku 2021 (4), dobře koncipované daňové politiky mohou podpořit inkluzivní a udržitelný růst a zabývat se rozdělováním příjmů a bohatství.
Inkluzivní růst by měl být v této souvislosti zaměřen na spravedlivé sdílení přínosů růstu a na podporu inkluzivnosti trhů práce.
V této souvislosti je rovněž třeba vzít na vědomí celkový stabilizační účinek systémů minimálního příjmu na hospodářství.
3.7 Systémy minimálního příjmu by měly být součástí vnitrostátních strategií boje proti chudobě, které účinně zahrnují opatření k dosažení spravedlivých mezd a důstojné práce, přístupu k cenově dostupným a kvalitním základním službám, přístupu k základnímu sociálnímu zabezpečení a přiměřené podpoře příjmu, sociálních služeb zaměřených na člověka a politik aktivního začleňování.
3.8 EHSV zdůrazňuje cíl celoevropské metodiky podpořené evropskou analýzou, která má členským státům pomoci definovat přiměřenost minimálního příjmu vhodnou metodou, jako je ukazatel dohodnutý na úrovni EU „míra ohrožení chudobou“ ve výši 60 % vyrovnaného disponibilního příjmu nebo vycházející z referenčního rozpočtu (zahrnujícího potraviny, bydlení, vodu, elektřinu, vytápění, telekomunikace, zdravotní péči, dopravu, volný čas a kulturu).
(3)
(4)
EHSV se zabýval otázkou minimálního příjmu v těchto stanoviscích: Evropská rámcová směrnice o minimálním příjmu (stanovisko z vlastní iniciativy) (Úř. věst.
C 190, 5.6.2019, s. 1); Důstojné minimální mzdy v celé Evropě (průzkumné stanovisko na žádost Evropského parlamentu/Rady) (europa.eu) – odstavce 1.6, 3.3.7 (Úř. věst.
C 429, 11.12.2020, s. 159); Evropský minimální příjem a ukazatele chudoby (stanovisko z vlastní iniciativy) (europa.eu) (Úř. věst.
C 170, 5.6.2014, s. 23).
OECD (2021): Tax and fiscal policies after the COVID-19 crisis (Daňová a fiskální politika po krizi COVID-19).