C 184/66
BG
Официален вестник на Европейския съюз
25.5.2023 г.
— Европейският семестър, който предлага рамка за съответното наблюдение на дейностите по координиране на политиките въз основа на рамката за сравнителен анализ на Комитета за социална закрила на Съвета, — Заключенията на Съвета от 2020 г. относно укрепването на защитата на минималните доходи по време на пандемията от COVID-19 и след това, в които държавите членки се приканват да преразгледат своите национални схеми за минимален доход (3). — Насоки за заетостта за 2022 г. 3.
Общи бележки 3.1.
Бедността е многоизмерна и се проявява във всички сфери на живота.
Тя отразява неуспехите в системите за справедливо и равноправно преразпределяне на ресурсите и възможностите.
Следователно схемата за минимален доход е необходимо, макар и недостатъчно условие, за да се даде възможност за достоен живот и надежден начин за излизане от бедността.
Бедността се пресича с други форми на социална несправедливост.
Неравнопоставеността между половете и расовото неравенство изострят риска от бедност, а тя увеличава риска от изключване и дискриминация, които се проявяват най-вече по отношение на здравеопазването, образованието и обучението и излагането на финансова зависимост и насилие. 3.2.
ЕИСК приветства съдържанието на препоръката, по-специално прилагането на реалистични и достатъчни критерии за равнището и достъпността на минималния доход, неговата правна гаранция и системата за докладване, по-нататъшното признаване от страна на Европейската комисия на необходимостта от активна социална политика на равнището на ЕС и по-нататъшни действия за борба с бедността в целия Съюз.
Препоръката е стъпка към прилагането на принцип 14 от ЕССП, който гласи, че „всеки човек, който не разполага с достатъчно средства, има право на подходящи обезщетения за минимален доход, гарантиращи достоен живот на всички етапи от живота“. 3.3.
След незаконната и варварска агресия на Русия срещу Украйна настоящият контекст, в който се вписва постигнатото в Съвета политическо споразумение, е още по-труден предвид рязкото увеличение на цените на енергията и високия темп на инфлация, засягащ домакинствата, особено семействата с ниски доходи.
На фона на водещите тенденции като глобализацията, цифровия и екологичния преход и демографските промени европейските пазари на труда са в процес на големи преходи.
Системите за минимален доход играят ключова роля за предоставянето на подкрепа и стимули за (повторно) интегриране на хората на пазара на труда. 3.4.
Необходимо е да се приеме подход, основан на правото на всеки на адекватен минимален доход, при който никой не е изоставен, който не прилага прекалено ограничителни критерии, основава се на прозрачни и недискриминационни изисквания и се измерва точно, за да се гарантира неговата ефективност.
Приобщаващото общество следва да обхваща всички сектори на обществото, а държавите членки следва да въведат стабилни механизми за мониторинг за проследяване на минималния доход и неговото усвояване без допълнително забавяне. 3.5.
Ефективните схеми за минимален доход могат да помогнат да се гарантира зачитането на правата на човека, да се осигури достоен живот на хората, да им помогнат да останат активни и интегрирани в обществото, както и да помогнат за интегрирането им в устойчива и качествена заетост.
ЕИСК подчертава и значението на схемите за минимален доход за самостоятелно заетите лица в Европа, които следва да имат пълно право на същата подкрепа и обезщетения като другите групи. 3.6.
Справянето с бедността и неравенството по отношение на доходите е важно не само от съображения за справедливост, но и за подпомагане на икономическия растеж.
Както се посочва в доклада на ОИСР от 2021 г. (4), добре разработените данъчни политики могат да подкрепят приобщаващия и устойчив растеж и да обърнат внимание на разпределението на доходите и богатството.
В тази връзка приобщаващият растеж следва да има за цел справедливо споделяне на ползите от растежа, както и насърчаване на приобщаващия характер на пазарите на труда.
В този контекст следва да се отбележи и цялостният стабилизиращ ефект на системите за минимален доход за икономиката. 3.7.
Схемите за минимален доход следва да бъдат част от националните стратегии за борба с бедността, които ефективно интегрират мерки за постигане на справедливо заплащане и достоен труд, достъп до качествени основни услуги на приемлива цена, достъп до основна социална сигурност и подходящо подпомагане на доходите, социални услуги, ориентирани към отделния човек, и политики за активно приобщаване. 3.8.
ЕИСК подчертава целта за общоевропейска методика, подкрепена от европейски анализ, която да помогне на държавите членки да определят адекватността на минималния доход чрез подходящ метод, като например приетия от ЕС показател за дела на лицата, изложени на риск от бедност, възлизащ на 60 % от изравнения разполагаем доход, и/или подкрепен от референтен бюджет (включително храна, жилища, вода, електричество, отопление, телекомуникации, здравеопазване, транспорт, отдих и култура).
(3)
(4)
ЕИСК обсъди минималния доход в своите становища „За европейска рамкова директива относно минималния доход“ (становище по собствена инициатива) (ОВ C 190, 5.6.2019 г., стр. 1); „Достойни минимални работни заплати в цяла Европа“ (проучвателно становище по искане на Европейския парламент/Съвета (europa.eu) — параграфи 1.6 и 3.3.7 (ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 159); „Европейски минимален доход и показатели за бедност“ (становище по собствена инициатива) (europa.eu) (ОВ C 170, 5.6.2014 г., стр. 23).
ОИСР (2021 г.): „Tax and fiscal policies after the COVID-19 crisis“ („Данъчни и фискални политики след кризата с COVID-19“)