25.5.2023 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 184/37
4.4.
Освен това ЕИСК счита за много важни предоставянето на информация и прозрачност на инвеститорите по въпроси, свързани с отменителните искове, проследяването на активи, задълженията и отговорността на директорите, продажбата на дружество като действащо предприятие чрез „производство по предварително договорена продажба“, основанието за задействане на производство по несъстоятелност, специален режим на несъстоятелност за микро- и малките предприятия, реда на вземанията и комитетите на кредиторите. 4.5.
ЕИСК приветства също така факта, че с предложението се въвежда специална процедура за улесняване и ускоряване на ликвидацията на микропредприятията, като се дава възможност за по-ефективен от гледна точка на разходите процес на несъстоятелност за тези микропредприятия.
Тези разпоредби също така подкрепят организираното прекратяване на дейността на микропредприятията без активи, като разглеждат въпроса, че някои държави членки отказват достъп до производство по несъстоятелност, ако прогнозната възстановима стойност е по-ниска от съдебните разходи.
ЕИСК подчертава, че това обхваща приблизително 90 % от случаите на несъстоятелност в ЕС и поради това счита тази процедура за изключително важна. 4.6.
Въпреки че подкрепя тази специална процедура, ЕИСК обаче предупреждава, че изискванията към националните съдилища за изпълнението на тези задачи, в съответствие с член 12ее от директивата, могат да доведат до претоварване на националните съдебни системи, в случай че им бъде поверена отговорността да преценяват дали дадено микропредприятие действително е неплатежоспособно, както и да провеждат необходимите продължителни производства.
Според Комитета това отчасти би попречило на целта на предложения законодателен акт.
В предходни становища (9) ЕИСК е заявявал, че системното прибягване до съдилища не изглежда като най-доброто решение, и препоръчва създаването на нови органи, които да поемат отговорността за тази задача.
Ефективното участие на независими синдици се оказа полезно, особено за слабо организираните микропредприемачи в опростени производства по ликвидация.
ЕИСК счита, че следва активно да се обмисли ангажирането на синдици (10). 4.7.
Освен това ЕИСК препоръчва синдиците, в случай на законен интерес, да имат пряк и бърз достъп до националните регистри на активите, независимо от държавата членка, в която са назначени.
ЕИСК отбелязва също така, че такива регистри все още не са създадени във всички държави членки, и отправя настоятелен призив към съответните органи бързо да коригират тази ситуация. 4.8.
В интерес на ефективността ЕИСК приветства предложението за „производство по предварително договорена продажба“, при което продажбата на предприятието на длъжника (или част от него) се подготвя и договаря преди официалното откриване на производството по несъстоятелност.
Това прави възможно извършването на продажбата и получаването на постъпленията малко след откриването на официалното производство по несъстоятелност, предназначено за ликвидацията на дадено дружество.
ЕИСК обаче отправя предупреждение във връзка с предложението, съдържащо се в член 27, да се задължат контрагентите, например доставчиците на предприятие, което е в процес на встъпване в производство по несъстоятелност, да сключват подлежащи на изпълнение договори, които след това се прехвърлят на приобретателя на стопанската дейност без съгласието на контрагента.
Това всъщност ги обвързва изкуствено с договорен партньор, когото никога не са избирали, нито проверявали, и ограничава предприемаческата им свобода.
Това важи в още по-голяма степен за служители, чиято свобода при избор на професия не бива да бъде накърнена от принудителна смяна на работодателя.
Ето защо ЕИСК призовава Комисията, Парламента и Съвета да преразгледат това предложение.
Освен това следва да се засили и евентуалното участие и мониторинг на комитет на кредиторите в производството по предварително договорена продажба. 4.9.
ЕИСК отбелязва също така, че в директивата всъщност не се разглежда въпросът за сближаване по отношение на реда на вземанията, нито се дава определение на основанията за несъстоятелност.
Тъй като това са ключови изисквания за хармонизирането на производствата по несъстоятелност, ЕИСК изразява дълбоко съжаление, че Комисията не е предложила конкретни мерки във връзка с тях. 4.10.
Аналогично, основанията за задействане на производство по несъстоятелност не са разгледани в достатъчна степен в предложението, въпреки че в съобщението относно директивата се твърди обратното.
В предложението се посочва, че двете обичайни основания за задействане на откриването на стандартно производство по несъстоятелност в държавите членки са проверката на спирането на плащанията и проверката на счетоводния баланс. 4.11.
С оглед на опростяването на производствата по несъстоятелност, което ЕИСК по принцип подкрепя, в директивата се предлага критерият за образуване на опростено производство по ликвидация да бъде неспособността за плащане на задълженията при настъпване на техния падеж.
Вместо да предоставя насоки за това как да се определят конкретните условия, при които този критерий е изпълнен, предложението отправя изискване те да бъдат определени от държавите членки, с което се губи възможността за постигане на съгласуваност в целия ЕС.
(9) (10)
Включително становището на ЕИСК относно „Несъстоятелност на предприятията“ (ОВ C 209, 30.6.2017 г., стр. 21).
Световна банка, Principles for effective Insolvency and Creditor/debtor Regimes („Принципи за ефективни режими на несъстоятелност и на права на кредиторите/длъжниците“), преразгледано издание, 2021 г., принципи c6.1 и c19.6.