C 180/4
(8)
ET
Euroopa Liidu Teataja
23.5.2023
Energiahindade tõusule reageerimiseks on euroala liikmesriigid võtnud hädaolukorra meetmeid, mille maht on 2022. aastal hinnanguliselt 1,25 % SKPst ja 2023. aastal kuni 1 % SKPst, kusjuures meetmete mahu prognoositav langus sõltub energiahinna muutustest ja seotud meetmete kavandatud vähendamisest.
Komisjoni talituste 2022. aasta sügisese majandusprognoosi kohaselt on seni võetud meetmete peamine eesmärk leevendada hinnatõusu ja keskmiselt ainult 20 % meetmetest on suunatud sissetulekumeetmed.
Selliste toetusmeetmete eelarvekulu tuleb piirata, võttes samal ajal arvesse nende jaotuslikku mõju sissetulekuvahemike lõikes, mõju energianõudlusele ja rohepöördesse tehtavatele investeeringutele, võimalikke moonutusi ühtsel turul ja negatiivset ülekanduvat mõju liikmesriikide vahel.
Selleks on oluline leppida kokku ühises käsituses.
Eelkõige võiks analüüsida hästi läbimõeldud kahetasandilist energiahinnamudelit, mille puhul tagatakse haavatavatele tarbijatele reguleeritud hinnad kuni teatava tarbimistasemeni, ja muid skeeme, mis võimaldavad saavutada sarnaseid eesmärke, võttes arvesse riikide eripära.
Lisaks võiks kaaluda asjakohaseid viise toetusmeetmete lõpetamiseks energiahinnasurve vähenemisel.
Lisaks ajutistele energiameetmetele võivad aidata energiasõltumatust ja -julgeolekut ning rohepööret tugevdada ka avaliku ja erasektori investeeringud.
Alates üleilmsest finantskriisist on euroalal nii era- kui ka avaliku sektori investeeringute tase olnud madal.
COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud poliitikameetmed koos taasterahastu „NextGenerationEU“ erakorralise toetusega on aidanud säilitada avaliku sektori investeeringute taset, millel on positiivne mõju potentsiaalsele majanduskasvule, eriti liikmesriikides, kus valitsemissektori võlakoormus on suurim.
Kestliku ja sidusa majanduskasvu tagamiseks ning rohe- ja digipöörde elluviimiseks on üliolulised täiendavad era- ja avaliku sektori investeeringud, eelkõige taaste- ja vastupidavuskavade, ühtekuuluvuspoliitika programmide ning liikmesriikide poolt 2023. aasta juuniks ajakohastatavate riiklike energia- ja kliimakavade rakendamise kaudu.
(9)
Komisjon avaldas 9. novembril 2022 teatise ELi majandusjuhtimise raamistiku reformimise suuniste kohta, et parandada majandusjärelevalve ja poliitika koordineerimise tulemuslikkust liidus.
Nimetatud teatise eesmärk on kindlaks määrata makromajandusliku ja eelarvejärelevalve lihtsam ja integreeritud struktuur, et tagada võla jätkusuutlikkus ning edendada kestlikku ja kaasavat majanduskasvu.
Kõnealuse teatise põhielementide eesmärk on lihtsustada raamistikku, suurendada riikide isevastutust ja tugevdada nõuete täitmise tagamist.
Kõnealuses teatises pannakse ette, et eelarvekurss tuleks esitada liikmesriikide keskpika perioodi eelarve- ja struktuurimeetmete kavades läbipaistvas ühises liidu raamistikus.
Nendesse kavadesse, mille võtab vastu nõukogu, koondataks eelarve-, reformija investeerimiskohustused, mis toetavad võla jätkusuutlikkust ja kestlikku majanduskasvu ning võtavad arvesse liidu ja riikide prioriteete.
Riiklikus keskpika perioodi eelarve- ja struktuurimeetmete kavas esitatud reformi- ja investeerimiskohustused võimaldaksid pikemat eelarve kohandamise perioodi.
Säilitades aluslepingus sätestatud kontrollväärtused 3 % SKPst puudujäägi puhul ja 60 % SKPst võla puhul, tugineks raamistik riskipõhisemale järelevalvele, mis keskendub võla jätkusuutlikkusele.
Makromajandusliku tasakaalus­ tamatuse menetluse puhul on oluline jätkata makromajandusliku tasakaalustamatuse käsitlemist koordineeritud ja tasakaalustatud viisil.
Komisjoni teatises pakutakse välja rohkem tulevikku suunatud raamistik, et tekkivaid riske saaks tuvastada võimalikult varakult.
Tasakaalustamatuse esinemise hindamine põhineks endiselt kolmel kriteeriumil: tõsidus, muutumine ja poliitikameetmed.
Hindamisel võetaks aga rohkem arvesse muutumise kriteeriumi ja asjaomase liikmesriigi poliitikameetmeid.
(10)
Tänu COVID-19 kriisi ajal võetud poliitikameetmetele on euroala tööturg olnud märkimisväärselt vastupanu­ võimeline.
2022. aasta esimeses kvartalis ületas töötundide koguarv pandeemiaeelse taseme ja tööhõive kasvas kogu 2022. aasta esimeses pooles, jõudes 2022. aasta teises kvartalis rekordtasemele, nii et töötuse määr langes 6,8 %-ni, mis on madalaim tase alates euro kasutuselevõtust.
Siiski on veel arenguruumi naiste, noorte ja eakate, puudega inimeste ja haavatavate elanikkonnarühmade tööturule integreerimisel.
Edaspidi peaks majandustegevuse prognoositav aeglustumine pärssima tööhõiveväljavaateid ning töötuse määra 2023. aastal pisut suurendama.
On vähe tõendeid selle kohta, et COVID-19 kriis oleks põhjustanud tööjõu pakkumise ja nõudluse mittevastavuse probleemide struktuurset süvenemist.