C 180/4
(8)
DA
Den Europæiske Unions Tidende
23.5.2023
Som reaktion på stigningen i energipriserne har euromedlemsstaterne truffet hasteforanstaltninger, der skønnes at udgøre 1,25 % af BNP i 2022 og op til 1 % i 2023, idet det forventede fald afhænger af udviklingen i energipriserne og den planlagte tilbagerulning af de dertil knyttede foranstaltninger.
På baggrund af den økonomiske efterårsprognose 2022 fra Kommissionens tjenestegrene har de foranstaltninger, der hidtil er truffet, primært til formål at afbøde prisstigninger, og i gennemsnit er kun 20 % målrettet mod indkomstforanstaltninger.
Der er behov for at begrænse de finanspolitiske omkostninger ved sådanne støtteforanstaltninger, samtidig med at der tages hensyn til deres fordelingsmæssige virkning for forskellige indkomstgrupper, indvirkningen på energiefterspørgslen og investering i den grønne omstilling, mulige fordrejninger af det indre marked og negative afsmittende virkninger mellem medlemsstaterne.
Med henblik derpå er det vigtigt at nå til enighed om en fælles tilgang.
Navnlig kunne mulighederne for en velafstemt tostrenget energiprismodel, hvor sårbare forbrugere drager fordel af regulerede priser op til et vist forbrugsniveau, og andre ordninger, som opfylder lignende mål, undersøges under hensyntagen til nationale forhold.
Passende måder gradvis at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes, kunne ligeledes overvejes.
Ud over midlertidige energiforanstaltninger kan offentlige og private investeringer bidrage til at styrke energiuafhængigheden og -sikkerheden og den grønne omstilling.
Siden den globale finanskrise har euroområdet lidt under et lavt omfang af både private og offentlige investeringer.
De politiske skridt, der er taget som reaktion på covid-19-krisen, har sammen med ekstraordinær støtte fra NextGenerationEU bidraget til at fastholde niveauet for offentlige investeringer, hvilket har haft en positiv indvirkning på den potentielle vækst, navnlig i de medlemsstater, der har den største offentlige gældsbyrde.
Yderligere private og offentlige investeringer, navnlig via gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanerne, af programmerne under samhørighedspolitikken, og af de nationale energi- og klimaplaner, som medlemsstaterne skal ajourføre senest i juni 2023, er afgørende for bæredygtig og sammenhængende vækst og for at opnå den grønne og den digitale omstilling.
(9)
Den 9. november 2022 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU med henblik på at forbedre effektiviteten af økonomisk overvågning og samordning af politikker i Unionen.
Ifølge denne meddelelse skal der fastlægges en enklere og mere integreret struktur for makroøkonomisk overvågning for at sikre gældsholdbarhed og fremme bæredygtig og inklusiv vækst.
De vigtigste elementer i denne meddelelse har til formål at forenkle rammen, styrke det nationale ejerskab og styrke håndhævelsen.
I denne meddelelse foreslås det, at den finanspolitiske kurs fastlægges i mellemfristede planer for finans- og strukturpolitiske tiltag, som medlemsstaterne forelægger, inden for en gennemsigtig fælles EU-ramme.
Disse planer, som vil skulle vedtages af Rådet, skal samle de finanspolitiske tilsagn samt de reform- og investering­ stilsagn, der støtter gældsholdbarhed og bæredygtig vækst og afspejler Unionens og medlemsstaternes prioriteter.
Reform- og investeringstilsagn i de nationale mellemfristede planer for finans- og strukturpolitiske tiltag vil give mulighed for en længere finanspolitisk tilpasningsperiode.
Mens traktatens referenceværdier på 3 % af BNP for underskuddet og 60 % af BNP for gælden fastholdes, vil rammen være baseret på en mere risikobaseret overvågning med fokus på gældsholdbarhed.
Med hensyn til proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer er det vigtigt fortsat at rette op på makroøkonomiske ubalancer på en koordineret og afbalanceret måde.
I Kommissionens meddelelse foreslås der en mere fremadskuende ramme for at kunne identificere nye risici under udvikling.
Vurderingen af, hvorvidt der foreligger ubalancer, vil fortsat været baseret på de tre kriterier: omfanget af ubalancerne, deres udvikling og den politiske reaktion.
Kriterierne for deres udvikling og den pågældende medlemsstats politiske reaktion vil imidlertid blive tillagt større vægt i vurderingen.
(10)
Arbejdsmarkedet i euroområdet har udvist bemærkelsesværdig modstandsdygtighed takket være politisk støtte under covid-19-krisen.
I første kvartal 2022 oversteg det samlede antal arbejdstimer niveauet fra før pandemien, og beskæftigelsen fortsatte med at stige gennem første halvdel af 2022 til et historisk højt niveau i andet kvartal 2022, hvilket pressede arbejdsløshedsprocenten ned på 6,8 %, det laveste niveau siden euroens indførelse.
Der er dog stadig plads til forbedringer med hensyn til integration på arbejdsmarkedet af kvinder, unge og ældre, personer med handicap og sårbare grupper.
Fremadrettet vurderes den forventede afmatning i den økonomiske aktivitet at påvirke beskæftigelsesudsigterne negativt med en svagt stigende arbejdsløshedsprocent i 2023.
Der er ikke meget, der tyder på, at covid-19-krisen har ført til en strukturel forværring af problemerne med jobmatchning.