C 177/150
ET
Euroopa Liidu Teataja
17.5.2023
Kolmapäev, 14. detsember 2022 (7a)
Keerukatel, pikaajalistel ja läbipaistmatutel haldusmenetlustel on ebaproportsionaalne mõju kodanikele, kohalikele omavalitsustele ja VKEdele, kes tegutsevad oma tarbeks toodetud taastuvenergia tarbijatena individuaalselt või energiavahendajate ja taastuvenergiakogukondade kaudu.
See on sageli tingitud kogemuste või eksperditeadmiste, rahaliste ja inimressursside puudumisest eelkõige lubade andmise ja võrguga ühendamise protsessides orienteerumiseks.
Mittekutseliste ja mittekaubanduslike turuosaliste jaoks on vaja teha asjakohaste lubade saamine lihtsamaks.
Seda tuleks vajaduse korral soodustada lihtsustamisega, samuti spetsiaalsete niššide kasutamisega, kui nendel osalejatel ei ole samasugust suutlikkust kui teistel professionaalsetel hästi rahastatud turuosalistel.
Taastuvenergia integreeritud mitmetasandiline planeerimine ja kaardistamine peaks kajastama kohalikku planeerimist ja kaardistamist kohalikul ja piirkondlikul tasandil ning selgitama lube andvate asutuste hinnangulisi personali-, koolitus-, rahastamis- ja tehnilisi vajadusi.
(8)
Taastuvenergiaprojektide kiiremat rakendamist tuleks toetada taastuvenergia integreeritud mitmetasandilise planeerimise ja kaardistamisega, mida liikmesriigid teevad struktureeritud koostöös kohalike ja piirkondlike omavalitsustega.
Liikmesriigid peaksid tegema kindlaks maismaa-, maapealsed, maa-alused ja merealad, mis on vajalikud taastuvallikatest energiat tootvate jaamade rajamiseks, et anda oma riiklik panus direktiivi (EL) 2018/2001 artikli 3 lõikes 1 sätestatud 2030. aasta läbivaadatud taastuvenergiaeesmärgi ning määruse (EL) 2021/1119 artiklites 15a, 22a, artikli 23 lõikes 1, artikli 24 lõikes 4 ja artikli 25 lõikes 1 sätestatud alleesmärkide ning artiklis 2 sätestatud kliimaneutraalsuse eesmärgi saavutamisse.
Sellised alad peaksid kajastama liikmesriikide eeldatavaid trajektoore ja kavandatud ülesseatud koguvõimsust ning need tuleks määrata määruse (EL) 2018/1999 artikli 14 kohaselt asjakohastatud liikmesriikide ▌riiklikes energia- ja kliimakavades esitatud taastuvenergiatehno­ loogiate kaupa.
Vajalike maismaa-, maapealsete, maa-aluste ja merealade kindlakstegemisel tuleks arvesse võtta taastuvate energiaallikate kättesaadavust ning eri maismaa- ja merealadel olevaid võimalusi taastuvenergia tootmiseks eri tehnoloogiate abil, prognoositavat energianõudlust, võttes arvesse energia- ja süsteemitõhusust üldiselt ja liikmesriigi eri piirkondades ning asjakohase energiavõrgu ja võrgutaristu, energiasalvestusrajatiste, sealhulgas soojuse salvestusrajatiste ja muude paindlikkusvahendite olemasolu, pidades silmas taastuvenergia suureneva kogusega toimetulekuks vajalikku võimsust ning võimalusi, mida pakub selliste kodanike aktiivne kaasamine energiasüsteemi, kes tegutsevad oma tarbeks toodetud taastuvenergia tarbijatena individuaalselt või energiavahendajate ja taastuvenergiakogukondade kaudu.
Lisaks peaksid liikmesriigid tagama, et artikli 16 lõigetes 1 ja 2 osutatud halduslubasid taastuvatest energiaallikatest energia tootmiseks ette nähtud jaamade ehitamiseks, ajakohastamiseks ja käitamiseks käsitatakse pädeva asutuse või pädevate asutuste läbiviidud menetluse tulemusena tehtud lõplike otsustena seoses maakasutuse kindlaksmääramisega alal, kus kõnealused jaamad asuvad.
(9)
Liikmesriigid peaksid määrama taastuvenergia kiirendusaladeks sellised alad, mis sobivad eriti hästi taas­ tuvenergiaprojektide arendamiseks, eristades eri tehnoloogiaid, ja kus konkreetset liiki taastuvate energiaallikate kasutuselevõtu puhul ei eeldata, et see avaldaks märkimisväärset mõju keskkonnale ja toiduohutusele seoses põllumajandustootmisega.
Taastuvenergia kiirendusalad peaksid olema eriti sobivad taastuvatest energiaallika­ test energia tootmiseks vajalike jaamade rajamiseks.
Biomassi põletavad jaamad tuleks siiski taastuvenergia kiirendusaladest välja jätta, välja arvatud paigaldised ELi toimimise lepingu artiklis 349 osutatud äärepoolseimates piirkondades, kus konkreetsete vajaduste tõttu võiks arvesse võtta erandeid.
Taastuvenergia kiirendamisalade määramisel peaksid liikmesriigid vältima kaitsealasid ja võtma arvesse taastamiskavasid.
Taastuvenergia kiirendamisalad tuleks luua vähemalt tuuleturbiinide ja päikeseenergiajaamade jaoks ning need võiks luua biometaani tootmisjaamade jaoks.
Liikmesriigid võivad määrata taastuvenergia kiirendamisala üht või mitut konkreetset liiki taastuvenergiajaamade jaoks ning peaksid teatama, millist liiki taastuvenergia tootmiseks iga taastuvenergia kiirendamisala sobib.
(9a)
Toidu tootmine peab olema energia tootmisest tähtsam ning energiatootmine ei tohiks kaasa tuua toidutootmise vähenemist ega põllukultuuride saagikuse vähenemist, sest need kaks tegevust võivad eksisteerida ja peavad eksisteerima koos ning peaksid saama kasu koostoimest.
Selleks on vaja hõlbustada taastuvenergia tootmist selle eri vormides, põllumajandustootjatele kergesti kättesaadavates paikades ja vastavalt põllumajandusettevõtte vajadustele.
Liikmesriigid peavad vältima tootliku põllumajandusmaa ja selliseid kvaliteetseid põllumajandus­ likke toiduaineid ja kohaliku maastiku ja kultuuriga tugevalt seotud tooteid tootvate põllumajanduspiirkondade määramist kiirendusaladeks.
Taastuvate energiaallikate, näiteks biometaani tootmist tuleks soodustada põllumajandusobjektide vahetus läheduses asuvatel aladel, nimelt põllumajandusmaa ja põllumajandusettevõtete