17.5.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 175/25
Ziemeļpinda valahu dzīvi un paražām”] (1914) un A. Vitsikounakis darbu “Nea Oikiaki Mageiriki” [“Jaunā ēdienu gatavošana mājās”] (1925).
Vēsturiskas atsauces uz produktu rodamas arī darbā “Elliniki Tyrokomia” [“Siera ražošana Grieķijā”] (1956) un “I istoria tou ellinikou galaktos kai ton proiondon tou” [“Grieķijas piena un piena produktu vēsture”] (2004).
Visbeidzot, vēl viens pierādījums produkta augstajai kvalitātei un komerciālajai nozīmei laika gaitā ir zelta medaļa, ko uzņēmums “Grigoriadis” par savu kashkavalia [kashkaval sieru] kvalitāti ieguva Parīzes starptautiskajā izstādē 1909. gadā.
Produkts “Κασκαβάλι Πίνδου” / “Kashkavali Pindou” / “Κασκαβάλ Πίνδου” / “Kashkaval Pindou” ir turpinājis saņemt apbalvojumus līdz šai dienai — 2011. gada februārī tas ieguva kvalitātes apbalvojumu izstādē “Prodexpo” (Krievijā), bet 2021. gada janvārī saņēma Starptautiskā garšu institūta apbalvojumu.
Produktam ir tik spēcīga reputācija un augsta kvalitāte, ka ražotnes noteiktajā apgabalā ir turpinājušas to gatavot un izplatīt līdz pat šai dienai, kā liecina daudzas nesenas publikācijas.
Piemēram, Filio Haidemenou memuāros “Tris aiones mia zoi: Yiayia Filio i Mikrasiatissa” (2005) produkts ir minēts atmiņās par ikdienas dzīvi, lauku dzīvi, folkloru u. c. noteiktajā apgabalā, apstiprinot, ka tas bija viens no sieriem, ko gatavoja gani, kuri savas aitas audzēja kalnos.
Rosemary Barron darbā “Flavours of Greece” [“Grieķijas garšas”] (Londona, 2011) ir iekļauts sīks apraksts par Grieķijas piena produktiem un sieriem, un autore norāda, ka kaskavali savas garšas dēļ ir īpašs meze siers.
Žurnālā “Gastronomos”, kas veltīts kulinārijas tematiem un izejvielām, ir atrodams Vivi Konstantinidou raksts “Kostaki!
Fai, paidi mou, to kashkavali sou!”
[“Nu, Kostaki!
Ēd savu kashkaval!”], kurā autore apraksta, kā pirmo reizi savam dēlam deva sieru, un iesaka izmēģināt sieru “Kashkavali Pindou”, apgalvojot, ka ar to sanāk lieliskas grauzdētas siermaizes (2021. gada 11. oktobris).
Pārlūkojot tīmekli, attiecībā uz produktu “Κασκαβάλι Πίνδου” / “Kashkavali Pindou” / “Κασκαβάλ Πίνδου” / “Kashkaval Pindou” atrodams vairāk nekā 6 000 rezultātu, kā arī daudzas tādu ēdienu receptes, kuros to izmanto kombinācijā ar citām sastāvdaļām, piemēram, vistas gaļa un lountza, pica, viltotais zaķis ar grauzdiņiem un papriku, kā arī prasotigania [cepti puravi ar cūkgaļu] un vīns.
Attiecībā uz cilvēkfaktoru un to, kā tas palīdz veidot produkta specifiku, — tam ir cieša saikne ar noteiktā ģeogrāfiskā apgabala ģeomorfoloģiju, kurā dominē Grieķijas lielākā kalnu grēda Pinds [Pindos], kas ietekmē piena kvalitāti un siera gatavošanas veidu.
Konkrēti, šajā apgabalā ir daudz ganību un tas nav piemērots citiem lauksaimniecības veidiem, tāpēc iedzīvotāju pamatnodarbošanās ir ekstensīva lopkopība un piena produktu ražošana.
Apgabalā valda kontinentāls klimats, kam raksturīgas aukstas ziemas ar biežu sniegu un vēsas vasaras, kuru dēļ gada vidējā temperatūra tajā ir 10 °C.
Bieži vērojams arī lietus; vidējais nokrišņu daudzums ir 600–800 mm/gadā, un vasarā nav ilgstošu sausuma periodu.
Klimata ietekme skaidri izpaužas veģetācijā, kas nav tikai Vidusjūrai raksturīga, bet kalnainajos un daļēji kalnainajos apgabalos, kuros ir daudz egļu, dižskābaržu, kastaņkoku, ozolu un platānu mežu un plašas pļavu platības, atgādina Centrāleiropas veģetāciju.
Šā apgabala augi ir daudzveidīgi un unikāli — kopumā ir reģistrēti 2 012 savvaļas augu taksoni, no kuriem 21,9 % ir endēmiski Balkāniem un 5,6 % ir endēmiski Grieķijai.
Aitas un kazas, kuru pienu izmanto siera gatavošanā, pieder pie šķirnēm, kas šajā apgabalā ir audzētas daudzus gadus un ir pielāgotas skarbajiem klimatiskajiem apstākļiem.
Saimniecības ir vidēji lielas, un tajās tur tikai ganību dzīvniekus, no kuriem iegūst pienu nelielos daudzumos, bet ar augstu tauku saturu.
Šis apgabals ir to aromūnu valodā runājošo nomadu ganāmpulku turētāju (valahu) izcelsmes vieta, kuri izstrādāja īpašu produkta “Κασκαβάλι Πίνδου” / “Kashkavali Pindou” / “Κασκαβάλ Πίνδου” / “Kashkaval Pindou” gatavošanas veidu, kas ir pilnīgā saskaņā ar nelīdzeno, kalnaino reljefu, un tas ir galvenais iemesls tam, kāpēc šis produkts ir kļuvis par vienu no apgabala pamatproduktiem un ieguvis teicamu reputāciju.
Siera gatavošanas procesa pirmajā posmā vasarā kalnos iegūto pienu sarecināja turpat, lai pagatavotu siera masu, ko sadalīja un transportēja uz blakus esošajiem zemieņu apgabaliem.
Procesa otrajā posmā recekli sajauca ar karstu ūdeni un pēc tam sieru nogatavināja.
Šāda produkta “Κασκαβάλι Πίνδου” / “Kashkavali Pindou” / “Κασκαβάλ Πίνδου” / “Kashkaval Pindou” gatavošanas veida priekšrocība ir tāda, ka tam var izmantot svaigpienu vai ieskābušu pienu, jo, siera masu sajaucot ar karstu ūdeni, tā tiek daļēji sterilizēta.
Biežas sausās sālīšanas dēļ siers iegūst nedaudz sāļu garšu.