SV
C 173/8
Europeiska unionens officiella tidning
15.5.2023
Domslut Artiklarna 34 och 36 FEUF ska tolkas så, att de inte utgör hinder för lagstiftning i en medlemsstat som, i syfte att skydda minderåriga från audiovisuellt innehåll som kan skada deras välfärd och utveckling, kräver att bildprogram som är upptagna på fysiska medier och som säljs i en webbutik har genomgått ett förfarande samt åldersgränsklassificering och åldersgränsmärkning i enlighet med nationell rätt i den medlemsstaten, innan de erbjuds till försäljning, inbegripet när programmen redan genomgått ett förfarande samt motsvarande åldersgränsklassificering och åldersgränsmärkning i enlighet med nationell rätt i en annan medlemsstat, under förutsättning att lagstiftningen är ägnad att säkerställa att detta mål förverkligas och att den inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målet.
Den omständigheten att en del av de upptagningar som kan komma att erbjudas till försäljning i den aktuella medlemsstaten från en annan medlemsstat inte omfattas av lagstiftningens tillämpningsområde är härvidlag inte av avgörande betydelse, med förbehåll för att en sådan inskränkning inte undergräver förverkligandet av det eftersträvade målet.
Den omständigheten att det i den aktuella nationella lagstiftningen inte föreskrivs något undantag från detta krav när det kan styrkas att den person som köper en upptagning som omfattas av nämnda lagstiftning är myndig saknar också betydelse.
(1)
EUT C 24, 17.1.2022.
Domstolens beslut (nionde avdelningen) av den 7 mars 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht (Innsbruck) – Österrike) – Willy Hermann Service GmbH, DI mot Präsidentin des Landesgerichts Feldkirch (Mål C-561/22 (1), Willy Hermann Service) (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Direktiv 2013/34/EU – Artiklarna 30 och 51 – Offentliggörande av årsbokslut – Sanktionsåtgärder som vidtas vid underlåtet offentliggörande – Vite som döms ut av allmän domstol – Förvaltningsmål där yrkande framställs om återbetalning av vitet som vunnit laga kraft – Regelverk som föreskriver att förvaltningsdomstol inte får ompröva vitet – Rättskraft – Effektivitetsprincipen – Proportionalitet) (2023/C 173/10) Rättegångsspråk: tyska Hänskjutande domstol Bundesverwaltungsgericht (Innsbruck)
Parter i det nationella målet Klagande: Willy Hermann Service GmbH, DI Motpart: Präsidentin des Landesgerichts Feldkirch
Avgörande Unionsrätten ska tolkas så, att den inte utgör hinder för nationell lagstiftning som föreskriver att en förvaltningsdomstol – i ett mål om återbetalning av vite utdömt gentemot ett bolag och bolagets direktör för underlåtenhet att offentliggöra årsräkenskaper – är bunden av ett av allmän domstol meddelat och lagakraftvunnet avgörande om detta vite och om fastställande av vitesbeloppet för att säkerställa iakttagandet av de skyldigheter som följer av artiklarna 30 och 51 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU av den 26 juni 2013 om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG och om upphävande av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG, såsom dessa artiklar införlivats med den interna rättsordningen.
(1)
Ingivandedatum: 24.08.2022.