SL
C 173/8
Uradni list Evropske unije
15.5.2023
Izrek Člena 34 in 36 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ureditvi države članice, ki – s ciljem varstva mladoletnikov pred avdiovizualnimi vsebinami, ki lahko škodujejo njihovi dobrobiti in razvoju – zahteva, da so avdiovizualni programi, ki so posneti na fizičnem nosilcu in se tržijo prek spletne trgovine, predhodno predmet postopka nadzora in razvrščanja glede na starostne omejitve ter ustreznega označevanja v skladu z zakonodajo te države članice, tudi če so bili ti programi že predmet podobnega postopka ter razvrščanja in označevanja na podlagi prava druge države članice, če ta ureditev zagotavlja uresničitev tega cilja in ne presega tistega, kar je potrebno za njegovo doseganje.
V zvezi s tem okoliščina, da je del posnetkov, ki se lahko v zadevni državi članici tržijo iz druge države članice, izključen s področja uporabe navedene ureditve, ni odločilna, če taka omejitev ne ogroža uresničitve cilja, ki se zasleduje.
Prav tako ni odločilno dejstvo, da zadevna nacionalna ureditev ne določa izjeme od te zahteve, če je mogoče ugotoviti, da je kupec posnetka, na katerega se nanaša ta ureditev, polnoleten.
(1)
UL C 24, 17.1.2022.
Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 7. marca 2023 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht (Innsbruck) – Avstrija) – Willy Hermann Service GmbH, DI/Präsidentin des Landesgerichts Feldkirch (Zadeva C-561/22 (1), Willy Hermann Service) (Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Direktiva 2013/34/EU – Člena 30 in 51 – Objava računovodskih izkazov – Kazni v primeru neobjave – Naložitev periodičnih denarnih kazni s stani civilnega sodišča – Upravni postopek v zvezi z izterjavo periodičnih denarnih kazni, ki so postale pravnomočne – Ureditev, ki izključuje možnost, da upravno sodišče ponovno preveri navedene periodične denarne kazni – Pravnomočnost – Načelo učinkovitosti – Sorazmernost) (2023/C 173/10) Jezik postopka: nemščina Predložitveno sodišče Bundesverwaltungsgericht (Innsbruck)
Stranke v postopku v glavni stvari Tožeči stranki: Willy Hermann Service GmbH, DI Tožena stranka: Präsidentin des Landesgerichts Feldkirch
Izrek Pravo Unije je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da je upravno sodišče, ki odloča o izterjavi periodičnih denarnih kazni, naloženih družbi in njenemu poslovodji zaradi neobjave letnih računovodskih izkazov, vezano na odločbo civilnega sodišča, ki je postala pravnomočno in s katero so bile naložene te periodične denarne kazni in določena njihova višina, da bi se zagotovila izpolnitev obveznosti, ki izhajajo iz členov 30 in 51 Direktive 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o letnih računovodskih izkazih, konsolidiranih računovodskih izkazih in povezanih poročilih nekaterih vrst podjetij, spremembi Direktive 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS, kot je bila prenesena v nacionalno pravo.
(1)
Datum vložitve: 24.8.2022.