C 173/12
SK
Úradný vestník Európskej únie
15.5.2023
Prejudiciálne otázky Majú sa ustanovenia článku 34 ods.
1 písm.
a) a b) v spojení s článkom 53 ods.
1 a 3 a článkom 60 ods.
2 prvým pododsekom písm.
b) a c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ (1) z 15. mája 2014 vykladať v tom zmysle, že akákoľvek pohľadávka alebo právo, ktoré by vyplývali z odsudzujúceho rozsudku subjektu, ktorý sa stal právnym nástupcom Banco Popular, v dôsledku neplatnosti nadobudnutia kapitálového nástroja (prednostných akcií), ktorý bol konvertovaný na akcie pred prijatím opatrení na riešenie krízovej situácie Banco Popular (7. jún 2017), by sa mohli považovať za záväzok, na ktorý sa vzťahuje ustanovenie o odpísaní, ktoré je uvedené v článku 53 ods.
3 smernice 2014/59, ako záväzok alebo nárok, ktorý „nie je splatný“, takže by boli oslobodené od úhrady a neboli by vymáhateľné voči Banco Santander ako právnemu nástupcovi Banco Popular v prípade, že žaloba, z ktorej by táto povinnosť vyplývala, bola podaná po ukončení postupu riešenia krízovej situácie banky?
Alebo naopak, majú sa tieto ustanovenia vykladať v tom zmysle, že takáto pohľadávka alebo právo by predstavovali „splatný“ záväzok (článok 53 ods.
3 smernice) alebo „už vzniknutý záväzok“ v čase riešenia krízovej situácie banky [článok 60 ods.
2 písm.
b)], a ako taký by boli vylúčené z možnosti oslobodenia od úhrady alebo zrušenia týchto záväzkov alebo nárokov, aj keď boli akcie odpísané a zanikli, a preto by boli vymáhateľné voči Banco Santander ako právnemu nástupcovi Banco Popular, a to aj v prípade, že žaloba, z ktorej by vyplývalo toto rozhodnutie o náhrade škody, bola podaná po ukončení postupu riešenia krízovej situácie banky?
(1)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v.
EÚ L 173, 2014, s. 190).
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 23. decembra 2022 – FSC/Banco Santander SA (Vec C-794/22, Banco Santander) (2023/C 173/18) Jazyk konania: španielčina Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania Tribunal Supremo
Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom Navrhovateľ: FSC Odporkyňa: Banco Santander SA
Prejudiciálna otázka Majú sa ustanovenia článku 34 ods.
1 písm.
a) a b) v spojení s článkom 53 ods.
1 a 3 [a] článkom 60 ods.
2 prvým pododsekom písm.
b) a c) smernice 2014/59/EÚ (1) vykladať v tom zmysle, že akákoľvek pohľadávka alebo právo, ktoré by vyplývali z povinnosti nahradiť škodu uloženej subjektu, ktorý sa stal právnym nástupcom Banco Popular, v dôsledku žaloby o náhradu škody vyplývajúcej z predaja finančného produktu (podriadené obligácie povinne konvertibilné na akcie tej istej banky), ktorý nie je zahrnutý medzi nástroje dodatočného kapitálu uvedené v opatreniach na riešenie krízovej situácie Banco Popular, a ktorý bol konvertovaný na akcie banky pred prijatím opatrení na riešenie krízovej situácie banky (7. jún 2017), by sa mohli považovať za záväzok, na ktorý sa vzťahuje ustanovenie o odpísaní alebo zániku, ktoré je uvedené v článku 53 ods.
3 smernice 2014/59/EÚ, ako záväzok alebo nárok, ktorý „nie je splatný“, takže by boli oslobodené od úhrady a neboli by vymáhateľné voči Banco Santander ako právnemu nástupcovi Banco Popular v prípade, že žaloba, z ktorej by vyplývalo toto rozhodnutie o náhrade škody, bola podaná po ukončení postupu riešenia krízovej situácie banky?