10.5.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 165/7
I den senaste sammanställningen av faktorer, kännetecken och parametrar som övervakats inom EU för alla deskriptorer i havsmiljödirektivet har luckor upptäckts.
Utifrån den information som rapporteras är det svårt att bedöma kopplingarna till andra rapporteringsskyldigheter enligt havsmiljödirektivet (dvs. artiklarna 8, 9, 10 och 13), särskilt eftersom god miljöstatus, mål och åtgärder inte har rapporterats på ett tillräckligt konkret och mätbart sätt, vilket kommissionen påpekade i sin bedömning 2022.
Gemensamma övervakningsprogram som omfattar flera sektorer och regioner rapporteras inte heller på ett enhetligt sätt.
Detta visar att medlemsstaterna ännu inte på bästa sätt utnyttjar kopplingarna till andra sektorer, varken på nationell eller regional nivå, vilket leder till ineffektivitet.
Medlemsstaterna bör prioritera åtgärder för att rätta till dessa brister på direktivets samtliga genomförandenivåer.
Dessa rekommendationer bör hjälpa medlemsstaterna att rätta till bristerna och utforma effektiva övervakningsprogram, vilket i slutändan leder till att de uppnår sina miljömål.
En ren och frisk havs- och kustmiljö är inte bara ett rättsligt krav utan en moralisk skyldighet gentemot framtida generationer.
Det är också den nödvändiga grunden för all verksamhet till havs och ett grundläggande villkor för centrala ekonomiska sektorers hållbarhet, såsom fiske och turism.
Detta innebär i sin tur att skydd och systematisk övervakning av havs- och kustmiljön är en verkligt meningsfull investering, även ut ett ekonomiskt perspektiv.
Kommissionen är medveten om att övervakning av miljöparametrar för att bedöma havsmiljön är en enorm uppgift.
Övervakningen omfattar många aspekter, från marina arter, livsmiljöer och ett stort antal antropogena belastningar och effekter.
Medlemsstaterna har gjort anmärkningsvärda insatser, och trots de brister som konstaterats så är det ett faktum att samordnad övervakning av havsmiljön i EU enligt havsmiljödirektivet och med fyra regionala havskonventioner är en globalt unik bedrift.
Såsom betonas i rapporten till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av havsmiljödirektivet 2020 (36), anser kommissionen att direktivet är en harmoniserad rättslig ram som möjliggör kontinuerliga förbättringar av datainsamlingen och främjar utarbetandet av övergripande program för övervakning av havsmiljön.
I samma rapport påpekar kommissionen även att de data som medlemsstaterna samlar in via havsmiljödirektivets övervakningsprogram ofta inte är jämförbara.
Den påpekar även att övervakningsprogrammen ofta inte är kopplade till målen, och eftersom de upprättas före åtgärderna är förbindelsen dem emellan inte heller den bästa.
Kommissionen vidhåller att övervakningsprogrammen på ett harmoniserat sätt bör mäta havsmiljöns tillstånd, uppnåendet av miljömål och åtgärdernas ändamålsenlighet.
Kommissionen kommer att integrera dessa överväganden i den pågående översynen av havsmiljödirektivet och kommer samtidigt att förenkla rapporteringskraven.
De data som härleds från dessa övervakningsprogram är grundläggande för att genomföra den europeiska gröna given.
Allteftersom de blir tillgängliga matas de in i övervakningsramarna för nollförorening och biologisk mångfald under det övergripande åttonde miljöhand­ lingsprogrammet.
Dessa data kommer även att bidra till Kunming-Montreal-avtalet om biologisk mångfald genom att förse de havsrelaterade huvudindikatorerna och andra indikatorer med data och genom att underlätta anpassningen av de nationella strategierna och handlingsplanerna för biologisk mångfald.
(36) Rapport om genomförandet av ramdirektivet om en marin strategi (europa.eu)