10.5.2023
SL
Uradni list Evropske unije
C 165/17
3.6.
Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime Če se za proizvodnjo sira „Halloumi“ uporabi mešanica različnih vrst mleka, je treba te različne vrste navesti na oznaki v padajočem vrstnem redu po odstotkih.
4.
Jedrnata opredelitev geografskega območja Upravne meje okrožij Nikozija, Limassol, Larnaka, Famagusta, Pafos in Kirenija.
5.
Povezava z geografskim območjem
5.1 Posebnosti geografskega območja Naravni dejavniki: Ciper ima sredozemsko podnebje, za katero so značilna vroča in suha poletja ter blage in vlažne zime.
Tudi teren na otoku ima zelo pomembno vlogo, saj je v gorah razmeroma veliko dežja, kar vpliva na hidrologijo in okolje nižje ležečih območij, številni potoki pa dobivajo vodo iz izvirov še več mesecev po dežju.
Glede na svojo velikost je Ciper zaradi svoje geološke strukture, podnebja, geografskega položaja, okoliškega morja in krajinskih značilnosti ena od držav z najbogatejšim rastlinstvom v Sredozemlju (Tsintidis idr., 2002).
Na otoku raste 1 908 različnih vrst rastlin, od katerih je 140 endemičnih, tj. najdemo jih samo na Cipru (Urad za gozdove, 2004).
Nazadnje so lokalne pasme živali molznic na Cipru debelorepe ovce, ki so dobro prilagojene suhemu podnebju in visokim temperaturam na tem območju, ter koze lokalnih pasem machaira in pissouri.
Ovce pasme chios in koze pasme damascus (vnesene v petdesetih oz. tridesetih letih 20. stoletja) so prav tako lokalni tipi pasem, saj so se njihove morfološke in proizvodne značilnosti po dolgotrajnem nacionalnem rejnem programu razvile drugače od značilnosti populacij izvora.
Človeški dejavniki: zgodovinske reference kažejo na to, da je bila proizvodnja sira „Halloumi“ na Cipru znana že od davnih časov.
Sir „Halloumi“ se omenja kot calumi v zbirki petih rokopisov o zgodovini Cipra, ki se hrani v knjižnici muzeja Correr v Benetkah.
Ta navedba iz leta 1554 je najstarejša doslej najdena pisna referenca o siru „Halloumi“.
Obstajajo tudi poznejše reference o siru „Halloumi“, med drugim reference Archimandrita Kyprianosa iz leta 1788.
Pomen sira „Halloumi“ v življenju lokalnega prebivalstva jasno dokazujeta umetnost (poezija, literatura) in njegovo mesto na kmetijskih sejmih (Lyssi, 1939).
Seznam razredov proizvodov in denarnih nagrad ter pogojev za udeležbo na kmetijskem sejmu v kraju Lyssi, ki je bil objavljen v grščini in turščini, zajema proizvode, ki jih je dovoljeno prijaviti na tekmovanje.
Turško ime za sir „Halloumi“ je „Hellim“.
Turško-ciprski proizvajalci sira „Halloumi“ za naš tradicionalni proizvod uporabljajo obe imeni ali samo ime „Hellim“.
Obstajajo številni dokazi, da se imeni „Halloumi“ in „Hellim“ nanašata na isti tradicionalni ciprski proizvod, za katerega se uporabljata obe imeni (časopis Halkin Sesi, 1959 in 1962, ter navedba obeh imen na pakiranju proizvodov za izvoz).
Tesna povezava med proizvodom in prebivalci otoka se jasno kaže tudi v dejstvu, da so „Halloumas“, „Hallouma“, „Halloumakis“ in „Halloumis“ pogosti ciprski priimki.
Sir „Halloumi“ je že od davnih časov pomemben element v prehrani Ciprčanov (Bevan, 1919; Pitcairn, 1934; Zigouris, 1952) in vse leto zadovoljuje prehranske potrebe ciprskih družin.
Sir „Halloumi“ je „slaven ciprski sir, proizveden na poseben način“, ena od najpogostejših jedi s kruhom v vsakem ciprskem gospodinjstvu, bistvena za vsako podeželsko družino (Xioutas, 2001).
Sira „Halloumi“ ne uživa samo lokalno prebivalstvo, ampak se od davnih časov tudi izvaža v različne države (Archimandrite Kyprianos, 1788), vključno z Egiptom, Sirijo, Grčijo, Turčijo, Palestino, Francijo, Sudanom, Združenim kraljestvom, Ameriko, Avstralijo in Kitajsko (Dawe, 1928).
Proizvodni postopek je edinstven, zlasti faze kuhanja proizvoda pri visoki temperaturi za določen čas, prepogibanja in dodajanja ciprske mete.
Kuhanje sirnine je zelo pomembno, saj se po podatkih iz zadevne študije s tem izboljšajo organoleptične kakovosti proizvoda.
Natančneje, s kuhanjem sirnine pri visoki temperaturi se proizvaja velika količina nekaterih osnovnih kemičnih spojin, ki vplivajo na okus sira „Halloumi“.
Nekatere od teh spojin so laktoni, kot je delta-dodekalakton (za katerega je značilen sadni okus) in delta-dekalakton (za katerega je značilen kremast okus), nekatere pa so metil ketoni, za katere je značilen okus, podoben mleku (P. Papademas, 2000).