10.5.2023
SK
Úradný vestník Európskej únie
C 165/17
3.6.
Špecifické pravidlá označovania výrobku, ktorého sa týka názov zapísaný v registri Vzhľadom na zloženie mlieka používaného na výrobu syra „Halloumi“, v prípadoch, ak sa používa zmes rôznych druhov mlieka, jednotlivé druhy sa musia uvádzať na etikete, v zostupnom poradí podľa podielu.
4.
Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti Hranice územno-správnych okresov Nikózia, Limassol, Larnaca, Famagusta, Pafos a Kyrenia.
5.
Súvislosť so zemepisnou oblasťou
5.1.
Špecifickosť zemepisnej oblasti Prírodné faktory: Cyprus sa vyznačuje stredozemným podnebím, pre ktoré sú typické horúce, suché letá a mierne, vlhké zimy.
Veľmi dôležitú úlohu zohráva aj reliéf ostrova: v pohoriach sa zaznamenáva pomerne vysoký úhrn zrážok, čo ovplyvňuje hydrológiu a životné prostredie nižších polôh, pretože početné vodné toky sú napájané z prameňov celé mesiace po skončení dažďov.
V pomere k svojej rozlohe má Cyprus v dôsledku svojho geologického zloženia, podnebia, zemepisnej polohy, okolitého mora a topografickej konfigurácie jednu z najrôznorodejších flór v oblasti Stredozemného mora (Tsintidis et al., 2002), ktorá zahŕňa 1 908 rastlinných druhov, z čoho 140 je endemických, čo znamená, že sa vyskytujú jedine na Cypre (Sekcia lesov, 2004).
V neposlednom rade k miestnym plemenám mliečneho dobytka patrí aj miestne plemeno s tučným chvostom, ktoré je mimoriadne dobre prispôsobené na suché podnebie a vysoké teploty v tejto oblasti, ako aj plemená kôz machaira a pissouri.
Navyše sa na Cypre z ovčieho plemena chios (jeho chov sa na Cypre začal v 50. rokoch 20. storočia) a damascénskeho plemena kozy (chov sa začal v 30. rokoch 20. storočia) takisto vyšľachtili miestne typy plemien, pretože ako výsledok dlhodobého národného chovateľského programu sa odlišujú od pôvodnej populácie stavbou tela a charakteristikou produkcie mlieka.
Ľudské faktory: z historických prameňov vyplýva, že na Cypre sa syr „Halloumi“ vyrábal od nepamäti.
Doteraz najstaršia písomná zmienka pochádza z roku 1554 – pod názvom „calumi“ sa tento syr spomína v kódexe obsahujúcom päť rukopisov týkajúcich sa dejín Cypru (v súčasnosti sa kódex sa nachádza v knižnici benátskeho múzea Correr).
K neskorším zmienkam patrí napríklad aj zmienka z roku 1788 z pera archimandrita Kypriana.
Význam syra „Halloumi“ v živote miestneho obyvateľstva jednoznačne dokumentuje umenie (poézia, próza), ako aj úloha, ktorá mu pripadla na poľnohospodárskych veľtrhoch (Lyssi, 1939).
Zoznam tried výrobkov, (finančných) ocenení a podmienok účasti na poľnohospodárskom veľtrhu v Lyssi (uverejnený v gréčtine a turečtine) uvádza výrobky, ktoré bolo možné zaradiť do súťaže.
Turecký názov syra „Halloumi“ je „Hellim“.
Tureckí výrobcovia syra „Halloumi“ na Cypre používajú oba názvy nášho tradičného výrobku, alebo len názov „Hellim“.
Je nespočetne veľa dôkazov, že oba názvy „Halloumi“ a „Hellim“ sa vzťahujú na rovnaký tradičný cyperský výrobok, ktorý sa označuje oboma názvami (noviny Halkin Sesi, 1959 a 1962 a balenia výrobku na vývoz s oboma názvami).
Úzke prepojenie medzi výrobkom a obyvateľmi ostrova vyplýva aj zo skutočnosti, že Halloumas, Hallouma, Halloumakis a Halloumis sú bežnými cyperskými priezviskami.
„Halloumi“ je už od nepamäti významnou súčasťou cyperskej kuchyne (Bevan, 1919; Pitcairn, 1934; Zigouris, 1952) a v priebehu celého roka pokrýval potreby cyperských rodín.
„Halloumi“ bol „slávny cyperský syr, vyrábaný osobitným spôsobom“, jedna z najbežnejších príloh k chlebu v každej cyperskej domácnosti, neodmysliteľný v rodine každého poľnohospodára (Xioutas, 2001).
Oddávna sa vyrábal nielen na miestnu spotrebu, ale vyvážal sa do rôznych krajín (archimandrit Kyprianos, 1788), napríklad do Egypta, Sýrie, Grécka, Turecka, Palestíny, Francúzska, Sudánu, Spojeného kráľovstva, Ameriky, Austrálie a Číny (Dawe, 1928).
Výrobný postup je jedinečný predovšetkým v tom, že výrobok sa počas určitého času zohreje na vysokú teplotu, preloží a pridáva sa k nemu mäta klasnatá.
Zohriatie syreniny je veľmi dôležité, pretože sa ním vylepšujú organoleptické vlastnosti výrobku, ako dokladá príslušná štúdia.
Konkrétne sa pri vysokej teplote tvoria vysoké úrovne určitých chemických zlúčenín, ktoré podmieňujú chuť syra „Halloumi“.
Niektoré z týchto zlúčenín sú laktóny, napríklad δ-dodekalaktón (s typickou ovocnou chuťou) a δ-dekalaktón (s typickou krémovou chuťou), iné sú metylketóny s typickou mliečnou chuťou (P. Papademas, 2000).