C 165/4
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2023 5 10
2.2 Sąsajos su direktyvos 8 straipsniu (būklės įvertinimas), 9 straipsniu (geros aplinkos būklės nustatymas), 10 straipsniu (Aplinkos apsaugos tikslai) ir 13 straipsniu (Priemonės) Analizė parodė, kad dauguma valstybių narių pateiktų stebėsenos programų buvo parengtos taip, kad būtų atsižvelgta į neigiamą poveikį jūroje ir šaltinio vietoje (16).
Todėl jos buvo mažiau tinkamos tokio poveikio įtakai įvertinti.
Be to, atlikus analizę išryškėjo valstybių narių stebėsenos programų trūkumai.
Atrodo, kad dauguma trūkumų yra susiję su tuo, kad ES ar regionų lygmeniu nėra suderintų metodų ar metodinių standartų įvairiems kriterijams ar deskriptoriams vertinti.
Kalbant apie geros aplinkos būklės (17) kriterijų aprėptį, analizė rodo, kad stebėsenos programos dažnai yra neišsamios, o kiekvieno deskriptoriaus atveju valstybėse narėse esama didelių skirtumų.
Todėl stebėsenos programos yra išsamesnės, kai JSPD kriterijai sutampa su kituose ES teisės aktuose nustatytais reikalavimais.
Tai pasakytina apie verslinę žvejybą (3 deskriptorius) pagal bendrą žuvininkystės politiką arba apie eutrofikaciją (5 deskriptorius) pagal Vandens pagrindų direktyvą (2000/60/EB).
Tai patvirtina, kad nėra pakankamai konkretaus ir koordinuoto geros aplinkos būklės nustatymo, kaip jau buvo pabrėžta Komisijos atliktame valstybių narių ataskaitų dėl 8–10 straipsnių vertinime (18).
Iš tikrųjų mažiau nei 50 proc. valstybių narių nustatė geros aplinkos būklės kiekybines slenkstines vertes ir mažiau nei 25 proc. valstybių narių nustatė tinkamas priemones gerai aplinkos būklei pagal biologinės įvairovės, nevietinių rūšių, teršalų ir jūros taršos šiukšlėmis deskriptorius nustatyti.
Nemažai valstybių narių nurodė, kad visų deskriptorių atveju stebėsena dar nėra pakankama, kad būtų pasiekti jų aplinkos apsaugos tikslai.
Naujausiame Komisijos atliktame valstybių narių tikslų vertinime (19) jau buvo nurodyta, kad nustatant bendrus tikslus vis dar yra daug trūkumų, nes jie apibrėžiami gana bendrai.
Pavyzdžiui, tik 30 proc. valstybių narių nustato išmatuojamus eutrofikacijos tikslus ir mažiau nei 20 proc. – visų kitų deskriptorių tikslus.
Tai reiškia, kad visų jų negalima susieti su konkrečia stebėsenos veikla.
Todėl įgyvendinant stebėsenos programas neįmanoma pasiekti visų tikslų.
Be to, nepaisant 2017 (20) ir 2018 m (21).
Komisijos pateiktų rekomendacijų, stebėsenos programose nepateikiama pakankamai duomenų dėl priemonių padarytai pažangai įvertinti.
Daugelis valstybių narių pareiškė, kad stebėsena dar nėra pakankama, kad būtų galima stebėti priemonių įgyvendinimo pažangą ir įvertinti jų veiksmingumą.
Siekiant stebėti veiksmingumą, priemonės turi būti konkrečios peržiūrimam deskriptoriui ir negali būti bendro pobūdžio ar plačiai susijusios su žmogaus veiklos poveikiu, kaip dažnai būna dabar.
Taigi, remiantis pateikta informacija, sunku tiksliai įvertinti sąsajas su kitomis JSPD ataskaitų teikimo prievolėmis (t. y.
8, 9, 10 ir 13 straipsniais).
Atrodo, kad vis dar trūksta supratimo apie: i) tai, kurie elementai ir (arba) parametrai turėtų būti stebimi siekiant įvertinti gerą aplinkos būklę; ii) konceptualius tikslų nustatymo metodus ir iii) tai, kokios ataskaitos turėtų būti teikiamos vykdant stebėseną, susijusią su priemonėmis.
Todėl Komisija norėtų pabrėžti, kad nuosekli ir darni stebėsena bus įmanoma tik tada, kai tikslai bus pakankamai konkretūs ir aiškiai susieti su konkrečiu geros aplinkos būklės kriterijumi.
Tik tokiu atveju ji padės įgyvendinti 10 straipsnį ir įvertinti pažangą siekiant tikslų.
2.3 Taikymo sritis erdvės ir (arba) laiko atžvilgiu ir stebėsenos dažnumas Vykdant stebėseną daugiausia dėmesio skiriama pakrančių vandenims, o tai rodo, kad reikia gerinti stebėseną kitose per mažai dėmesio gaunančiose teritorijose, t. y. už valstybių narių teritorinių vandenų ribų, kurios taip pat patenka į teisės aktų taikymo sritį.
Komisija pripažįsta su stebėsena jūroje susijusias problemas ir išlaidas.
Todėl tikslinė parama buvo teikiama vykdant projektus, finansuojamus iš ES fondų, pavyzdžiui, Europos jūrų reikalų, žvejybos ir akvakultūros fondo (EJRŽAF) ir jo pirmtako – Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo (EJRŽF), pagal regioninį finansavimą (INTERREG) ir (16) Žr.
JRC analizės p. 95–118 ir 175–177.
(17) Kaip numatyta Komisijos sprendime (ES) 2017/848.
(18) Apima jūros aplinkos vertinimą (8 straipsnis), geros aplinkos būklės nustatymą (9 straipsnis) ir aplinkos apsaugos tikslus (10 straipsnis): C(2022)1392 „Komisijos pranešimas apie kiekvienai valstybei narei ir regionui skirtas rekomendacijos dėl Jūrų strategijos pagrindų direktyvos (2008/56/EB) 8, 9 ir 10 straipsniuose nustatytų aspektų atnaujinimo 2018 m. ataskaitų“.
(19) Žr.
18 išnašą.
(20) COM (2017) 3 final.
(21) COM (2018) 562 final.