C 165/4
ET
Euroopa Liidu Teataja
10.5.2023
2.2 Seosed direktiivi artikliga 8 (seisundihinnangud), artikliga 9 (hea keskkonnaseisundi kindlaksmääramine), artikliga 10 (keskkonnaeesmärgid) ja artikliga 13 (meetmed) Analüüs näitas, et enamik liikmesriikide esitatud seireprogramme oli koostatud nii, et need sobiksid merel esinevate surveteguritega ja nende tekkekohtadega (16).
Seetõttu olid need kõnealuste survetegurite mõju mõõtmiseks vähem sobivad.
Veel tõi analüüs esile puudujäägid liikmesriikide seireprogrammides.
Enamik neist näib olevat seotud eri kriteeriumide või tunnuste hindamiseks kokkulepitud lähenemisviiside või metoodikastandardite puudumisega ELi või piirkondlikul tasandil.
Mis puudutab hea keskkonnaseisundi (17) kriteeriumide katvust, siis näitab analüüs, et seireprogrammid on sageli puudulikud, kusjuures iga tunnuse puhul on liikmesriigiti suured erinevused.
Seireprogrammid on siiski terviklikumad, kui merestrateegia raamdirektiivi kriteeriumid langevad kokku muude ELi õigusaktide nõuetega.
Nii on see ühise kalanduspoliitika alla kuuluva tööndusliku kalapüügi puhul (3. tunnus) või veepoliitika raamdirektiivis käsitletava (2000/60/EÜ) eutrofeerumise puhul (5. tunnus).
See kinnitab, et puudub piisavalt konkreetne ja kooskõlastatud hea keskkonnaseisundi kindlaksmääramise viis.
Seda on juba rõhutatud komisjoni hinnangus liikmesriikide aruannetele artiklite 8–10 kohta (18).
Tegelikult on alla 50 % liikmesriikidest kehtestanud hea keskkonnaseisundi kvantitatiivsed läviväärtused ja alla 25 % liikmesriikidest on kehtestanud piisavad meetodid hea keskkonnaseisundi kindlaksmääramiseks bioloogilise mitmekesisuse, võõrliikide, saasteainete ja mereprügi tunnuste puhul.
Kõigi tunnuste puhul on märkimisväärne arv liikmesriike märkinud, et seire ei ole nende endi keskkonnaalaste eesmärkide hõlmamiseks veel piisav.
Komisjoni viimane hinnang liikmesriikide eesmärkidele (19) on juba näidanud, et ühiste eesmärkide seadmisel esineb endiselt palju puudujääke, sest need on määratletud üsna üldiselt.
Näiteks on ainult 30 % liikmesriikidest kehtestanud mõõdetavad eutrofeerumise eesmärgid ja alla 20 % on teinud seda kõigi teiste tunnuste puhul.
See tähendab, et neid kõiki ei saa seostada konkreetse seiretegevusega.
Seetõttu ei saa seireprogrammid kõiki eesmärke hõlmata.
Pealegi ei anna seireprogrammid piisavalt andmeid meetmetest tulenevate edusammude hindamiseks, eirates komisjoni 2017 (20).
ja 2018 (21). aasta soovitusi.
Paljud liikmesriigid on teatanud, et seire ei ole veel meetmete edenemise hõlmamiseks ja nende tulemuslikkuse hindamiseks piisav.
Tulemuslikkuse jälgimiseks peavad meetmed olema seotud asjaomase tunnusega, mitte olema üldised ega üldiselt seotud inimtegevuse mõjuga, nagu praegu sageli on.
Kokkuvõtteks saab öelda, et esitatud teabe põhjal on raske täpselt hinnata seoseid teiste merestrateegia raamdirektiivi aruandluskohustustega (nimelt artiklid 8, 9, 10 ja 13).
Tundub, et endiselt esineb puudujääke arusaamises, i) milliseid elemente/parameetreid tuleks hea keskkonnaseisundi hindamiseks jälgida; ii) millised on kontseptuaalsed eesmärkide seadmise viisid, ja iii) mille kohta tuleks meetmetega seotud seire puhul aru anda.
Seepärast soovib komisjon rõhutada, et põhimõtteühtne ja sidus seire on võimalik ainult siis, kui eesmärgid on piisavalt konkreetsed ja selgelt seotud konkreetse hea keskkonnaseisundi kriteeriumiga.
Alles siis aitab seire kaasa artikli 10 rakendamisele ja näitab eesmärkide saavutamisel tehtud edusamme.
2.3 Ruumiline/ajaline ulatus ja seiresagedus Seires keskendutakse peamiselt rannikuvetele.
Seega on vaja parandada seiret muudes alaesindatud piirkondades, täpsemalt väljaspool liikmesriikide territoriaalvett, sest ka need alad on õigusakti kohaldamisalas.
Komisjon möönab merel toimuva seirega kaasnevaid probleeme ja kulusid.
Seepärast on antud sihtotstarbelist toetust projektide kaudu, mida rahastatakse sellistest ELi fondidest nagu Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfond (EMKVF) ja selle eelkäija Euroopa Merendusja Kalandusfond (EMKF), piirkondlik rahastus (INTERREG) ja programm „Horisont 2020“.
Komisjon avaldas hiljuti (16) Vt Teadusuuringute Ühiskeskuse analüüs, lk 95–118 ja 175–177.
(17) Nagu on ette nähtud komisjoni otsuses (EL) 2017/848.
(18) Hõlmab merekeskkonna hindamist (artikkel 8), hea keskkonnaseisundi kindlaksmääramist (artikkel 9) ja keskkonnaalaseid eesmärke (artikkel 10): Komisjoni teatis, milles antakse soovitusi liikmesriikide ja piirkondade kaupa seoses 2018. aasta ajakohastatud aruannetega merestrateegia raamdirektiivi (2008/56/EÜ) artiklite 8, 9 ja 10 kohta (C(2022)1392).
(19) Vt joonealune märkus 18.
(20) COM (2017) 3 final.
(21) COM (2018) 562 final.