10.5.2023
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 165/7
Nejnovější soubor prvků, rysů a parametrů sledovaných v celé EU pro všechny deskriptory dle směrnice o mořském prostředí ukázal na nedostatky ve sledování.
Z informací uvedených ve zprávách je obtížné posoudit vazby s dalšími informačními povinnostmi vyplývajícími ze směrnice o mořském prostředí (konkrétně článků 8, 9, 10 a 13), a to zejména z toho důvodu, že dobrý stav prostředí, cíle a opatření nebyly v předchozích zprávách podle směrnice o mořském prostředí uvedeny dostatečně konkrétním a měřitelným způsobem, jak je zdůrazněno v posouzení Komise z roku 2022.
Kromě toho jsou nekonzistentně uváděny společné programy sledování prováděné napříč odvětvími a regiony.
Z toho vyplývá, že členské státy dosud plně nevyužívají propojení s jinými odvětvími na vnitrostátní nebo regionální úrovni, což vede k neefektivitě.
Práce na řešení těchto nedostatků by členské státy měly upřednostnit na všech úrovních provádění směrnice.
Tato doporučení by měla členským státům pomoci zaplnit mezery a vytvořit účinné programy sledování, které nakonec přispějí k dosažení jejich environmentálních cílů.
Čisté a zdravé mořské a pobřežní prostředí není jen zákonným požadavkem nebo morální povinností pro budoucí generace.
Je také nezbytným základem všech námořních činností a nezbytnou podmínkou pro udržitelnost klíčových hospodářských odvětví, jako je rybolov a cestovní ruch.
To z ochrany a systematického sledování mořského a pobřežního prostředí dělá skutečně smysluplnou investicí, a to i z ekonomického hlediska.
Komise si je vědoma toho, že sledování environmentálních parametrů pro účely posuzování mořského prostředí je obrovským úkolem.
Zahrnuje řadu aspektů, jejichž rozsah vychází z množství mořských druhů, stanovišť a rozličných antropogenních tlaků a dopadů.
Úsilí členských států je mimořádné a navzdory zjištěným nedostatkům je třeba uznat, že koordinované sledování mořského prostředí v EU podle směrnice o mořském prostředí a v souladu se čtyřmi regionálními úmluvami pro mořské prostředí je celosvětově jedinečným úspěchem.
Jak zdůraznila ve své zprávě Evropskému parlamentu a Radě o provádění směrnice o mořském prostředí v roce 2020 (36), Komise považuje směrnici za harmonizovaný právní rámec, který umožňuje neustálé zdokonalování sběru údajů a podporuje vytváření komplexních programů sledování moří.
V této zprávě Komise rovněž poukazuje na to, že údaje shromážděné členskými státy – prostřednictvím programů sledování podle směrnice o mořském prostředí – nejsou často porovnatelné.
Poukazuje také na skutečnost, že tyto programy sledování nejsou vždy navázány na cíle, a jelikož jsou zřízeny ještě před opatřeními, je vzájemné propojení programů a opatření často neoptimální.
Komise zastává názor, že programy sledování by měly harmonizovaným způsobem měřit stav mořského prostředí, dosažení environmentálních cílů a účinnost opatření.
Komise tyto úvahy začlení do probíhajícího přezkumu směrnice o mořském prostředí a zároveň se zaměří na zjednodušení požadavků na podávání zpráv.
Údaje získané z těchto programů sledování jsou v konečném důsledku nezbytné pro provádění Zelené dohody pro Evropu a jakmile budou k dispozici, promítnou se do rámce pro monitorování nulového znečištění a rámce pro monitorování biologické rozmanitosti, které jsou zastřešeny monitorovacím rámcem osmého akčního programu pro životní prostředí.
V neposlední řadě pak přispějí také k provádění celosvětového rámce pro biologickou rozmanitost tím, že naplní hlavní i ostatní ukazatele související s mořským prostředím a usnadní úpravy národních strategií a akčních plánů v oblasti biologické rozmanitosti.
(36) Zpráva o provádění rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí (europa.eu)