C 165/4
BG
Официален вестник на Европейския съюз
10.5.2023 г.
2.2 Връзки с член 8 от директивата (Оценки на състоянието), член 9 (Определяне на добро състояние на околната среда), член 10 (Екологични цели) и член 13 (Мерки).
Според анализа повечето програми за мониторинг, представени от държавите членки, са разработени така, че да обхващат натиска в морето и при източника (16).
Поради това те са по-малко подходящи за измерване на въздействието на този натиск.
Освен това при анализа бяха установени пропуски в програмите за мониторинг на държавите членки.
Повечето пропуски, изглежда, са свързани с липсата на съгласувани подходи или методологични стандарти на равнище ЕС или на регионално равнище за оценка на различните критерии или дескриптори.
По отношение на отразяването на критериите за добро състояние на околната среда (17) от анализа става ясно, че програмите за мониторинг често са непълни, като между държавите членки има големи различия за всеки от дескрипторите.
При все това програмите за мониторинг са по-пълни, когато критериите на РДМС съвпадат с изискванията на друго законодателство на ЕС.
Такъв е случаят с промишления риболов (дескриптор 3) в рамките на общата политика в областта на рибарството или с еутрофикацията (дескриптор 5) в рамките на Рамковата директива за водите (2000/60/ЕО).
Това потвърждава липсата на достатъчно конкретно и координирано определяне на добро състояние на околната среда, което вече беше подчертано в оценката на Комисията на докладите на държавите членки по членове 8—10 (18).
Всъщност по-малко от 50 % от държавите членки са установили количествени прагови стойности за добро състояние на околната среда, а по-малко от 25 % от държавите членки са създали подходящи средства за определяне на добро състояние на околната среда за дескрипторите за биологично разнообразие, неместни видове, замърсители и морски отпадъци.
За всички дескриптори значителен брой държави членки са посочили, че мониторингът все още не е достатъчен, за да обхване техните собствени екологични цели.
Според последната оценка на Комисията на целите на държавите членки (19) все още има много пропуски в поставянето на общите цели, тъй като те са определени по доста общ начин.
Например само 30 % от държавите членки са определили измерими цели по отношение на еутрофикацията, а по-малко от 20 % — по отношение на всички останали дескриптори.
Това означава, че те не всички могат да бъдат свързани с определени дейности по мониторинг.
Поради това програмите за мониторинг не могат да обхванат всички цели.
Освен това програмите за мониторинг не предоставят достатъчно данни за оценка на напредъка, дължащ се на мерките, въпреки препоръката, направена от Комисията през 2017 г (20). и 2018 г (21).
Голям брой държави членки заявиха, че мониторингът все още не е достатъчен, за да се обхване напредъкът на мерките и да се оцени се тяхната ефективност.
За да се осъществи мониторинг на ефективността, мерките трябва да са специфични за разглеждания дескриптор, като не могат да бъдат общи или само широко свързани с въздействията от човешките дейности, както често се случва понастоящем.
В заключение, от докладваната информация е трудно да се направи точна оценка на връзките с други задължения за докладване по РДМС (а именно членове 8, 9, 10 и 13).
Изглежда, че все още има пропуски в разбирането на i) кои елементи/параметри следва да бъдат обект на мониторинг, за да се оцени доброто състояние на околната среда; ii) концептуалните подходи за определянето на цели; и iii) какво следва да се докладва за мониторинга, свързан с мерките.
Поради това Комисията би искала да подчертае, че провеждането на последователен и съгласуван мониторинг ще бъде възможно само когато целите са достатъчно конкретни и ясно свързани с конкретен критерий за добро състояние на околната среда.
Само в този случай мониторингът ще подпомогне прилагането на член 10 и ще измерва напредъка по отношение на целите.
2.3 Пространствен/времеви обхват и честота на мониторинга Усилията по осъществяване на мониторинг са насочени предимно към крайбрежните води, което предполага необходимостта от подобряване на мониторинга в други недостатъчно представени области, а именно извън териториалните води на държавите членки, които също така попадат в обхвата на законодателството.
Комисията признава предизвика­ телствата и разходите, свързани с провеждането на мониторинг в морето.
Поради тази причина се предоставя целева подкрепа чрез проекти, финансирани по линия на фондовете на ЕС, като Европейския фонд за морско дело, рибарство и аквакултури (ЕФМДРА) и неговия предшественик Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР), чрез регионално (16) Вж. стр. 95—118 и 175—177 от анализа на JRC.
(17) Както е предвидено в Решение 2017/848/ЕС на Комисията.
(18) Отразяване на оценката на морската среда (член 8), определяне на добро състояние на околната среда (член 9) и екологични цели (член 10): C(2022)1392 „Известие на Комисията относно препоръките по държави членки и региони по отношение на актуализираните доклади за 2018 г. по членове 8, 9 и 10 от Рамковата директива за морска стратегия (2008/56/ЕО)“ (19) Вж. бележка под линия 18.
(20) COM (2017) 3 final.
(21) COM (2018) 562 final.