3.5.2023.
HR
Službeni list Europske unije
C 157/55
4.
ističe ključnu ulogu lokalnih i regionalnih vlasti u zajedničkoj izradi nacionalnih planova obnove, određivanju područja obnove i utvrđivanju pokazatelja na temelju lokalnih prioriteta i potreba zajednice, u javnom i privatnom sufinanciranju, uključivanju dionika i javnosti te provedbi lokalnih, integriranih mjera obnove usmjerenih na konkretna područja; naglašava ključnu ulogu lokalnih i regionalnih vlasti u praćenju i izvješćivanju o napretku u postizanju ciljnih vrijednosti za gradske i druge ekosustave koji su unutar granica lokalnih upravnih jedinica; ističe da je važno osigurati da praćenje i izvješćivanje ne predstavljaju preveliko administrativno opterećenje i da se digitalni alati mogu koristiti za olakšavanje rada; 5. ustraje u tome da bi lokalne i regionalne vlasti u bliskoj suradnji s državama članicama i upravljačkim tijelima trebale definirati ciljane ekosustave, uključujući urbana zelena područja i njihove kvantitativne i kvalitativne razvojne potrebe, uzimajući pritom u obzir njihov lokalni integrirani urbani razvoj, kako bi se vodilo računa o lokalnim okolnostima u pogledu urbane strukture i prirode i osigurao pravedan pristup obnovi u gradskim i prigradskim područjima; 6. poziva države članice da se pobrinu za to da se u nacionalnim programima reformi vodi računa o specifičnim socioekonomskim, geografskim i okolišnim uvjetima i karakteristikama dotičnog lokalnog područja, o lokalnim zajednicama i regionalnom kontekstu, kao i o relevantnim potrebama obnove, posebno u vezi s izrazito osjetljivim ekosustavima kao što su najudaljenije regije, otoci, tresetišta i močvarna područja, planinske regije i druga područja bogata endemskim ili ugroženim vrstama, ali i gradski ekosustavi; poziva na to da se u Propisu o obnovi prirode izričito stavi naglasak na posebno osjetljive ekosustave, uvažavajući njihove posebne uvjete i potrebe za obnovom; 7. ustraje na priznavanju važnosti biokulturnih interakcija u oblikovanju lokalnih identiteta i promicanju poljoprivrednih krajobraza visoke kulturne i prirodne vrijednosti jer su oni ključ za uspjeh u ponovnom povezivanju kulturnog identiteta s ekosustavima na globalnoj razini; 8. pozdravlja činjenicu da je Europska komisija u Propis o obnovi prirode uključila opsežnu procjenu učinka koja je povezana s primjenom načela supsidijarnosti i proporcionalnosti.
Izneseno obrazloženje u vezi s europskom dodanom vrijednošću prijedloga i uvođenjem mjera koje proizlaze iz nadležnosti EU-a u području okoliša i klimatskih promjena u skladu je s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti.
Međutim, skreće pozornost na činjenicu da se u članku 6. ne spominju izravni i neizravni učinci, kao što su financijske posljedice i utjecaj na unutarnju upravu i pravosudne sustave država članica; 9. naglašava nezamjenjivu ulogu ekosustava kao spremnika ugljika i u zaštiti od posljedica klimatskih promjena.
Stoga je potrebno ne samo okončati štetne prakse, kao što su krčenje šuma, prekrivanje tla ili vađenje treseta, nego provesti i ciljanu zaštitu i obnovu, kao što je obnova prirodnih potoka, tresetišta i močvarnih područja; 10. naglašava da se u Uredbi moraju uzeti u obzir različite okolnosti i polazišne točke na nacionalnoj i lokalnoj razini, npr. u pogledu administrativnih jedinica, gustoće i strukture zelenih površina te lokalnih i nacionalnih potreba; smatra da je stoga potrebno ojačati integrirane pristupe razvoju gradova i općina na lokalnoj razini, kao i da definicije i zahtjevi moraju biti jasni i relevantni diljem Unije; 11. ističe potrebu da gradovi i općine povećaju svoju otpornost na klimatske promjene zaštitom, promicanjem i obnovom plave infrastrukture, oživljavanjem kanala i potoka te stvaranjem malih vodenih površina; poziva države članice da u okviru predmetne uredbe osiguraju da svi gradovi i općine s više od 20 000 stanovnika izrade, donesu i provedu planove za brzo širenje zelenih i plavih površina; A.
Integracija i koherentnost politika 12. ponovno ističe važnost integracije Propisa o obnovi prirode s postojećim lokalnim, regionalnim i drugim podnacionalnim politikama i strategijama te ističe potrebu za odgovarajućim instrumentima i mehanizmima za jačanje obvezujuće prirode i kvalitativne djelotvornosti tog propisa na lokalnoj i podnacionalnoj razini; ujedno naglašava da se potencijal lokalnih i regionalnih vlasti da svojim lokalnim znanjem i rješenjima doprinose postizanju zajedničkih ciljeva očuvanja prirode mora jačati, a ne sputavati.
Unatoč administrativnim strukturama lokalnih upravnih jedinica, urbanim područjim treba pristupati kao funkcionalnim jedinicama; 13. naglašava da su mjere obnove, posebno na lokalnoj razini, sastavni dio djelovanja u području klime i urbanističkog planiranja.
Gradovi i regije moraju ih provoditi u okviru ambiciozne politike koja nadilazi administrativne granice i uz ocjenjivanje ukupne djelotvornosti svake mjere;