3.5.2023
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 157/55
4.
tähdentää, että paikallis- ja alueviranomaisilla on keskeinen rooli, kun laaditaan yhteisvoimin kansallisia ennallistamissuunnitelmia, määritetään ennallistamisalueita ja määritellään indikaattoreita, jotka perustuvat paikallisiin painopisteisiin ja asianomaisen yhteisön tarpeisiin, ja kun on kyse julkisesta ja yksityisestä osarahoituksesta, sidosryhmien ja kansalaisten osallistamisesta sekä paikallisten, yhdennettyjen ja paikkalähtöisten ennallistamistoimien toteuttamisesta.
Komitea painottaa, että paikallis- ja alueviranomaisilla on keskeinen rooli myös seurattaessa, miten paikallisten hallinnollisten yksiköiden rajojen sisällä olevia kaupunki- ja muita ekosysteemejä koskevien tavoitteiden saavuttaminen edistyy, ja raportoitaessa edistymisestä.
On tärkeää varmistaa, ettei seurannasta ja raportoinnista aiheudu tarpeetonta hallinnollista rasitetta ja että työn helpottamiseksi voidaan käyttää digitaalisia välineitä.
5. vaatii, että paikallis- ja alueviranomaisten olisi määritettävä kohteena olevat ekosysteemit, muun muassa kaupunkien viheralueet sekä niiden määrälliset ja laadulliset kehittämistarpeet, paikallinen yhdennetty kaupunkikehitys huomioon ottaen ja tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja hallintoviranomaisten kanssa, jotta varmistetaan paikallisten kaupunkirakenne- ja luonto-olosuhteiden huomioiminen sekä oikeudenmukainen lähestymistapa ennallistamiseen kaupunkialueilla ja kaupunkien kehysalueilla.
6. kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että kansallisissa ennallistamissuunnitelmissa otetaan huomioon kulloisenkin alueen erityiset sosioekonomiset, maantieteelliset ja ympäristöön liittyvät olosuhteet ja erityispiirteet, paikallisyhteisö ja alueellinen konteksti sekä asiaankuuluvat ennallistamistarpeet, etenkin mitä tulee erittäin haavoittuviin ekosysteemeihin, kuten syrjäisimpiin alueisiin, saariin, vuoristoalueisiin, turvesoihin ja kosteikkoihin tai muihin alueisiin, joilla on runsaasti kotoperäisiä tai uhanalaisia lajeja, sekä myös kaupunkien ekosysteemeihin.
Komitea kehottaa painottamaan ennallista­ missäädöksessä nimenomaisesti erityisen haavoittuvia ekosysteemejä ja tunnustamaan niiden erityisolosuhteet ja ennallistamistarpeet.
7. kehottaa tunnustamaan biokulttuurisen vuorovaikutuksen merkityksen paikallisten identiteettien muovaamisessa sekä kulttuuri- ja luonnonarvoltaan merkittävien maatalousmaisemien edistämisessä, koska se on avainasemassa pyrittäessä sitomaan kulttuuri-identiteetti ekosysteemeihin menestyksekkäästi kaikkialla.
8. suhtautuu myönteisesti siihen, että Euroopan komissio on liittänyt ennallistamissäädökseen laajan vaikutustenarvi­ oinnin, joka koskee sekä toissijaisuus- että suhteellisuusperiaatteen soveltamista.
Perustelut ehdotusten eurooppalaisesta lisäarvosta ja perusteet EU:n toimivaltaan ympäristön ja ilmastonmuutoksen alalla nojaavien toimenpiteiden käyttöönotolle ovat toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisia.
Komitea kuitenkin huomauttaa, että 6 artiklan välittömiä ja välillisiä vaikutuksia, kuten taloudellisia seurauksia ja vaikutuksia jäsenmaan sisäiseen hallintoon ja oikeusjärjestelmään, ei ole eritelty.
9. korostaa ekosysteemien välttämätöntä roolia hiilivarastoina ja ilmastonmuutoksen vaikutusten vastaisena suojana.
Tämä edellyttää metsien hävittämisen, maaperän sulkemisen tai turpeennoston kaltaisten haitallisten käytäntöjen lopettamisen lisäksi myös kohdennettua – esimerkiksi jokien, turvemaiden ja kosteikkojen – suojelua ja ennallistamista.
10. huomauttaa, että asetuksessa on otettava huomioon sekä kansallisella että paikallisella tasolla vallitsevat erilaiset olosuhteet ja lähtökohdat, jotka liittyvät esimerkiksi hallintoalueiden jakautumiseen, tiheyteen ja viheralueiden rakenteeseen sekä paikallisiin ja kansallisiin tarpeisiin.
Sen vuoksi yhdennettyjä lähestymistapoja kaupunki- ja kuntakehitykseen paikallistasolla olisi vahvistettava.
Määritelmien ja vaatimustasojen on oltava selkeitä ja merkityksellisiä kaikkialla unionissa.
11. korostaa, että kaupunkien ja kuntien on parannettava ilmastokestävyyttään suojelemalla, edistämällä ja ennallistamalla sinistä infrastruktuuria, esimerkiksi ennallistamalla kanavia ja puroja ja luomalla pienvesistöjä.
Komitea kehottaa tämän asetuksen puitteissa jäsenvaltioita varmistamaan, että kaikki yli 20 000 asukkaan kaupungit ja kunnat kehittävät, ottavat käyttöön ja panevat täytäntöön vihreiden ja sinisten alueiden nopeaan laajentamiseen tähtääviä suunnitelmia.
A. Politiikan yhtenäisyys ja johdonmukaisuus 12. toistaa, että on tärkeää integroida ennallistamissäädös nykyisiin paikallisiin, alueellisiin ja muihin valtiotasoa alemman tason toimintapolitiikkoihin ja strategioihin, ja korostaa, että tarvitaan asianmukaisia välineitä ja mekanismeja, joilla vahvistetaan säädöksen velvoittavaa luonnetta ja laadullista vaikuttavuutta paikallisella ja alueellisella tasolla.
Samalla komitea korostaa, että alue- ja paikallishallinnon mahdollisuuksia edistää luontoa koskevien yhteisten tavoitteiden saavuttamista paikallistuntemuksen ja paikallisesti toimivien ratkaisujen avulla tulee lisätä eikä estää.
Paikallisten hallinnollisten yksiköiden hallintorakenteista huolimatta kaupunkialueita on käsiteltävä toiminnallisina yksiköinä.
13. painottaa, että etenkin paikallistasolla ennallistamistoimet ovat osa ilmastonmuutostoimia ja kaupunkisuunnittelua, joita kuntien ja alueiden tulee toteuttaa hallinnon rajat rikkovalla kunnianhimoisella politiikalla jokaisen toimenpiteen kokonaisvaikuttavuutta arvioiden.