3.5.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 156/33
Specificitatea produsului „Sidra da Madeira” se distinge prin faptul că este un cidru natural (uneori carbogazos), cu o gamă largă de culori, arome și gusturi și cu o aciditate care îi conferă vioiciune, caracteristici care au făcut ca produsul să devină foarte popular în rândul consumatorilor și care rezultă din fermentarea sucului natural presat obținut din diferite „amestecuri” sau combinații de fructe proaspete din soiuri tradiționale și alte soiuri de mere și, uneori, de pere, care sunt cultivate și culese în livezile situate în diferite localități de pe insula Madeira cu microclimate mai temperate și soluri mai acide care determină caracteristicile organoleptice specifice ale fructelor.
Cidrul este foarte cunoscut, de asemenea, de către producători și de către consumatori, deoarece a fost întotdeauna foarte important pentru locuitorii din localitățile de pe insulă care prezintă condiții favorabile pentru cultivarea fructelor proaspete din care se produce, unde s-a dezvoltat cea mai tradițională metodă de fabricare a cidrului și s-au introdus noi practici autorizate pentru acest tip de băutură, pentru a se îmbunătăți și a se diferenția producerea acestuia.
De asemenea, aceste localități organizează anual „festivaluri” și evenimente folclorice pentru a-și promova „Sidra da Madeira”, precum și merele și perele din care este produs.
Specificitatea ariei geografice Factori naturali.
Madeira este o insulă vulcanică din regiunea subtropicală a Atlanticului de Nord.
Relieful este foarte neuniform, cu munți abrupți, separați de văi adânci, care formează un lanț muntos central ce se întinde de la est la vest, perpendicular pe direcția vânturilor predominante, cu altitudini care depășesc 1 200 m.
Grație poziției sale geografice, Madeira are o climă blândă, doar cu mici fluctuații de temperatură, cu excepția terenurilor mai înalte, unde temperaturile sunt mai scăzute.
Relieful muntos al insulei și expunerea la vânturile alizee au produs o mare varietate de microclimate, partea sudică fiind însorită și protejată, în timp ce partea nordică este umbroasă, mai răcoroasă și umedă.
Caracteristicile solurilor bazaltice dominante se schimbă odată cu creșterea altitudinii și cu modificarea rezultată a climei, care devine mai umedă și mai rece.
Acesta este motivul pentru care fructele utilizate pentru producția de „Sidra da Madeira” sunt cultivate în principal în zonele insulei care au microclimate mai temperate și mai umede, în principal la altitudini de peste 400 m în partea sudică și de 300 m în partea nordică, unde predomină cambisolurile și andosolurile semiacide până la acide, cu o bună aerare și drenare.
Factori umani.
Printre pomii fructiferi introduși de primii coloniști portughezi în anii 1420 se numărau numeroase soiuri de mere și de pere aduse din Portugalia, care au găsit condiții de creștere ideale în zonele cu microclimat mai temperat și soluri predominant argilo-nisipoase, cu aciditate medie spre ridicată.
Se crede că producția de „Sidra da Madeira” a început imediat după ce livezile au produs suficiente fructe pentru consum și pentru prelucrare.
Acest lucru este confirmat de relatările cronicarului Gomes Eanes de Zurara (1410-1474) și de alte evidențe care indică faptul că „vinul din mere” putea fi găsit printre proviziile pe care flotele portugheze au început să le colecteze de pe insula Madeira începând cu mijlocul secolului al XV-lea.
Se cunoaște, de asemenea, faptul că „vinul din mere” era produs alături de vinul de Madeira de la începutul secolului al XVII-lea, utilizându-se aceleași prese, și că, în unele cazuri, a fost utilizat chiar pentru contrafacerea acestuia până când a fost introdusă, la începutul secolului al XX-lea, o interdicție privind producerea de vin din mere pentru vinul de Madeira contrafăcut.
Această interdicție i-a determinat pe producătorii locali să înceapă să fermenteze sucul lor de mere pentru a fabrica „o băutură nouă”, denumită inițial „cidra” sau „sidra” și apoi „Sidra da Madeira”, pentru a-l diferenția de cidrul produs în altă parte.
Articolul publicat în 1906 de către agronomul João da Mota Prego (1859-1931), care descrie metodele care trebuie utilizate pentru a „fabrica cidru în Madeira” și care invită producătorii locali să adopte producția de cidru, a contribuit în mod semnificativ la dezvoltarea produsului, numeroși producători urmând în continuare recomandările sale și în prezent.
În plus, atunci când a descris evoluția cultivării fructelor în Madeira, în 1947, agronomul Vieira Natividade (1899-1968) a cartografiat gama largă de soiuri de mere și de pere de pe insulă și a identificat parohiile în care se continua tradiția fabricării cidrului.