2023 5 3
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 156/29
Sabolčo–Satmaro–Berego medės dirvožemio sąlygos puikiai tinkamos obuoliams auginti.
Dėl natūralių Sabolčo– Satmaro–Berego medės geografinės vietovės dirvožemio ir topografinių bei klimato sąlygų obuolių ir kitų vietinės kilmės vaisių rūšių auginimas šioje medėje yra ekonomiškai perspektyvus (Pethő, 2005).
Sabolčo–Satmaro–Berego medėje plyti antra pagal dydį Vengrijoje aliuvinė lyguma, kuri nuo Tisantūlio salpos išsidėsčiusi 20–50 metrų aukštyje.
Humuso kiekis (apie 2 %) ir didelis kalcio kiekis juodžemio dirvožemyje, susiformavusiame smėlingame lioso dirvožemyje plokščiose aliuvinės lygumos dalyse, taip pat lengvas dumblo dirvožemis, susidaręs dėl Tisos intakų, yra palankūs obelims sodinti.
Saulėtų valandų skaičius yra nuo 1 950 iki 2 050, t. y. apie 300–400 valandų daugiau nei į vakarus ir šiaurę nuo Vengrijos esančiose šalyse.
Todėl šios medės klimato sąlygos yra palankios obuoliams auginti.
Jos klimatui įtakos turi ne tik saulė, bet ir vandenyno, žemyninės bei Viduržemio jūros oro masės.
Todėl kartais vyrauja vandenyno, o kartais – žemyninio klimato įtaka.
Sabolčo–Satmaro–Berego medėje auginimo sezonas prasideda 6–8 dienomis vėliau nei kitose Vengrijos medėse.
Vasaros yra vidutiniškai šiltos, vidutinė liepos mėnesio temperatūra siekia 20–23°C.
Rudens mėnesiais vidutinė paros temperatūra yra 1–2°C žemesnė nei likusioje šalies dalyje dėl didesnio spinduliavimo naktį, todėl nokimo procesas sulėtėja.
„Szabolcsi alma“ žymimų obuolių esmines ypatybes ir skonio savybes visų pirma lemia aplinkos veiksniai nokimo metu: temperatūra, saulės šviesa ir drėgnis ankstyvą rytą.
Santykinis oro drėgnis vasaros mėnesiais būna apie 75 %.
Didesnis santykinis drėgnis rugsėjo mėn. turi labai teigiamą poveikį vaisių spalvai ir nokimo spartai.
Todėl SGN „Szabolcsi alma“ žymimų obuolių nokimo procesas yra lėtesnis, ir į vaisius patenka daugiau įvairių maisto medžiagų.
Todėl „Szabolcsi alma“ žymimų obuolių sudėtyje yra didelis cukraus kiekis: „Gala“, „Red Delicious“ ir „Idared“ – ne mažiau kaip 12 Brikso laipsnių, o „Jonathan“, „Jonagold“, ‘Golden Delicious’ir „Pinova“ – ne mažiau kaip 13 Brikso laipsnių, priklausomai nuo veislės.
Dėl didelio cukraus kiekio „Szabolcsi alma“ žymimiems obuoliams būdingas saldžiarūgštis skonis.
Rugsėjo mėnesį vyraujančios šiltos dienos, didelis santykinis drėgnis ir nakties vėsa, taip pat ankstų rytą iškrentanti rasa lemia ryškią „Szabolcsi alma“ žymimų obuolių spalvą ir didelį rūgštingumą bei stiprų aromatą, o tai suteikia saldžiarūgštį skonį.
Dėl didelio kalcio kiekio dirvožemyje vaisiaus minkštime taip pat yra daugiau kalcio, todėl „Szabolcsi alma“ žymimų obuolių minkštimas yra traškus, o jo kietumas – ne mažesnis kaip 5,5 kg/cm2.
Sabolčo–Satmaro–Berego medės augintojai ne tik turi puikią auginimo vietovę, bet ir naudojasi per šimtmečius sukaupta patirtimi, o tai daro teigiamą poveikį SGN „Szabolcsi alma“ žymimų obuolių auginimui.
SGN „Szabolcsi alma“ žymimų obuolių auginimo patirtis nustatytoje geografinėje vietovėje perduodama iš kartos į kartą.
Turint omenyje 3.2 punkte nurodytas savybes, labai svarbu, kad augintojai turėtų naujausių žinių apie veisles, sertifikuotos dauginamosios medžiagos naudojimą ir obuolių auginimą.
Prie to jau daugiau kaip 70 metų prisideda Vaisių ir dekoratyvinių augalų auginimo mokslinių tyrimų instituto Uifehėrto mokslinių tyrimų stotis, teikdama paramą veislių priežiūrai, sertifikuotos dauginamosios medžiagos gamybai ir ekspertų konsultacijoms.
Šioje mokslinių tyrimų stotyje atliekami moksliniai tyrimai, susiję su „Szabolcsi alma“ žymimų obuolių auginimo vietove, vaismedžių registravimu, obuolių veislių auginimu ir fiziologiniais tyrimais, taip pat su veislių sertifikavimo metodų kūrimu.
Dėl palankių dirvožemio ir klimato sąlygų vaisių auginimas Sabolčo–Satmaro–Berego medėje turi šimtametes tradicijas.
Apie tai savo darbuose paliudijo garsusis Osmanų imperijos keliautojas Evlija Čelebis, kuris 1660–1666 m. kelionių po Vengriją aprašymuose rašė apie turtingus Sabolčo sodus, jų augintojų turtus ir itin skanius vaisius.
Jis taip pat aprašė, kad šioje vietovėje buvo užauginta tokia gausybė vaisių, kad jais buvo gausiai aprūpinta įsiveržusi Osmanų kariuomenė.
Po Antrojo pasaulinio karo buvo pradėta įgyvendinti plataus masto sodinimo programa, pagal kurią Sabolčo– Satmaro–Berego medėje buvo įveista beveik 50 % visų šalies obelų plantacijų, kuriose užauginama daugiau kaip pusė šalyje išauginamų obuolių.