2023.5.3.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 156/29
Szabolcs-Szatmár-Bereg megye talajtani adottságai kiválóan alkalmasak az almatermesztés számára.
SzabolcsSzatmár-Bereg megye természeti földrajzi tájegységeinek talajtani, domborzati-éghajlati adottságai lehetővé tették, hogy a mérsékelt égövben honos almafajok és más gyümölcsfajok a megye területén gazdaságosan termeszthetők (Pethő, 2005).
Szabolcs-Szatmár-Bereg megyében van Magyarország második legnagyobb hordalékkúpsíksága, amely a tiszántúli ártéri síkból 20–50 méterre emelkedik ki.
Az hordalékkúp lapos részein található homokos, löszös talajon kialakult csernozjomtalaj 2 % körüli humusztartalma és magas kalciumtartalma, valamint a Tisza mellékfolyóinak öntésein kialakult könnyű iszaptalajok kedvezőek az almafák telepítésére.
A napsütéses órák száma 1 950–2 050 óra, mintegy 300–400 órával több, mint Magyarországtól nyugatra, illetve északra fekvő országokban.
Ezért a megye éghajlati adottságai az almatermesztés számára kedvezőek.
Éghajlatára a napsugárzáson kívül hatással vannak az óceáni, szárazföldi és a mediterrán légtömegek is.
Ennek következtében időszakonként óceáni, máskor pedig szárazföldi éghajlati hatás jut uralomra.
Szabolcs-Szatmár-Bereg megyében az ország más megyéitől eltérően a vegetáció 6–8 nappal később indul meg.
A nyarak mérsékelten melegek, a júliusi átlaghőmérséklet 20–23 °C. Az őszi hónapokban az erősebb éjszakai kisugárzás következtében a napi átlaghőmérséklet 1–2 °C-kal alacsonyabb, mint az ország többi részén, ez teszi lehetővé az érési folyamat lassulását.
A „Szabolcsi alma” beltartalmi, élvezeti értékének szempontjából a legmeghatározóbb körülmények az érlelődés ideje alatt uralkodó környezeti tényezők, amelyek az érési folyamatokat szabályozzák: ezek a hőmérséklet, a napfény, továbbá a hajnali páralecsapódás.
A levegő relatív páratartalma a nyári hónapokban 75 % körül mozog.
A magasabb relatív páratartalom szeptemberben rendkívül kedvezően hat a gyümölcs színeződésére, az érésmenet ütemére.
Ezért a „Szabolcsi alma” érésmenete lassúbb, a különböző tápanyagok beépülése a gyümölcsbe nagyobb arányú.
Ennek eredménye, hogy a „Szabolcsi almának” magas a cukortartalma: almafajtáktól függően legalább 12 Brix-fok (Gala, Red Delicious és Idared), illetve legalább 13 Brix-fok (Jonathan, Jonagold, Golden Deliceus és Pinova).
A magas cukorfok eredményezi a „Szabolcsi alma” jellegzetesen édeskésen savanykás ízét.
Szeptemberben a meleg nappalok, a magas relatív páratartalom és az éjszakai lehűlés, illetve a hajnali harmatképződés jelentősen hozzájárul a „Szabolcsi alma” jó színeződéséhez, valamint a nagyobb savtartalom és a zamatanyagok kialakulásához, amely édeskésen savanykás ízt eredményez.
A talaj magas kalciumtartalmának köszönhetően a gyümölcshús kalciumtartalma is magasabb, aminek köszönhetően a „Szabolcsi alma” roppanós húsú, a húskeménység minimum 5,5 kg/cm2.
Az optimális termőhely mellett a Szabolcs-Szatmár-Bereg megyében élő termesztők szaktudása az elmúlt évszázadok alatt felhalmozódott tapasztalatokra épül, amely kedvezően hat a „Szabolcsi alma” előállítására.
A „Szabolcsi alma” termesztésének szakmai ismeretei a lehatárolt földrajzi területen generációról generációra öröklődnek.
A „Szabolcsi alma” 3.2. pontban leírt tulajdonságai szempontjából meghatározó, hogy a termesztők az almafajtákra, a minősített szaporítóanyag felhasználására és az alma termesztésére vonatkozó korszerű ismeretekkel rendelkezzenek.
Ezt a Gyümölcs- és Dísznövénytermesztési Kutatóintézet több mint hetvenéves múlttal rendelkező Újfehértói Kutatóállomása fajtafenntartással, minősített szaporítóanyag előállításával és szaktanácsadással segíti.
Az Újfehértói Kutatóállomás foglalkozik a „Szabolcsi alma” termőtáj kutatásával, a gyümölcsfák törzskönyvezésével, almafajták nemesítésével, élettani vizsgálatával, fajtaminősítési módszerek kidolgozásával.
Szabolcs-Szatmár-Bereg megyében a kedvező talajtani, éghajlati adottságok miatt a gyümölcstermesztésnek több évszázados hagyománya van.
Ezt bizonyítja a híres török utazó, Evlija Cselebi írása is, aki az 1660–1666 közötti magyarországi utazásairól szóló köteteiben beszámolt a szabolcsi almáskertek, gyümölcsösök gazdagságáról, a rendkívül ízletes gyümölcsökről.
A leírás említi azt is, hogy e területen olyan mennyiségű gyümölcs termett, amelyből az átvonuló török seregek bőségesen tudtak táplálkozni.
A II. világháborút követően indult el egy hatalmas ültetvénytelepítési program, melynek eredményeként SzabolcsSzatmár-Bereg megyében létesült az ország almaültetvényeinek közel 50 %-a, mely az országos termés több mint felét adja.