SL
27.4.2023
Uradni list Evropske unije
C 146/27
— EESO prav tako dvomi, ali je preverjanje številke IBAN izključno izbirna storitev, ki jo mora potrošnik izbrati za vsako transakcijo ali za vse svoje transakcije.
V nekaterih primerih (npr. pri mobilnih plačilih) je lahko preverjanje zelo zapleteno in lahko tudi poslabša udobnost storitve za plačnika, saj bi moral odločitev sprejeti vsakič, ko bi začel kreditni prenos, in bi moral po nepotrebnem narediti več dodatnih klikov. — Po mnenju EESO preverjanje številke IBAN ne bi smelo biti omejeno na takojšnja plačila, temveč bi ga bilo treba razširili tudi na klasične kreditne prenose, če jih zagotavljajo ponudniki plačilnih storitev. — Institucije za izdajo elektronskega denarja in plačilne institucije so trenutno izključene iz področja uporabe te uredbe.
To izjemo bi bilo treba preklicati, ko bodo omenjene institucije imele dostop do sistemov plačil, in sicer po spremembi direktive o dokončnosti poravnave.
Uredba bi morala zajemati nebančne ponudnike plačilnih storitev, če njihova ponudba plačilnih storitev vključuje upravljanje plačilnega računa in izvrševanje kreditnih prenosov.
V vmesnem času je treba pojasniti, kako naj se uporabljajo pravila o preverjanju številke IBAN in odgovornosti, če se takojšnja plačila izvajajo preko teh tretjih strani.
4.2 EESO meni, da je za uspeh sistema takojšnjih plačil v EU ključna dostopnost storitev za evropske potrošnike in podjetja.
Bolj kot bodo ponudniki plačilnih storitev začeli ponujati takojšnja plačila, uspešnejši bo ta sistem plačil v EU.
EESO zato podpira zamisel, da bi institucijam za izdajo elektronskega denarja in plačilnim institucijam omogočili, da v plačilnih sistemih sodelujejo kot neposredni udeleženci.
Potencial vidi tudi v razširitvi predloga Evropske komisije o takojšnjih plačilih na sedem držav članic EU, ki niso v euroobmočju, so pa del evropskega enotnega trga.
4.3
EESO meni, da bi morala Evropska komisija poleg predlagane uredbe:
— omogočiti, da stranke prejmejo takojšnje elektronsko obvestilo, če se odkrije neskladje med imenom prejemnika plačila in številko IBAN ali katerim koli drugim uporabljenim identifikatorjem, ki ga posreduje plačnik.
Ta storitev mora biti obvezna in se ne sme posebej zaračunati; — zagotoviti, da banka prejemnica, kadar pri preverjanju številke IBAN odkrije neskladje, o tem obvesti banko pošiljateljico.
Banka pošiljateljica nato obvesti svojega potrošnika o tem neskladju in plačilna transakcija je začasno ustavljena; — zagotoviti, da se potrošnik, ki se, potem ko se odkrije neskladje, kljub temu odloči za potrditev takojšnjega plačila, povsem zaveda, da v primeru, ko ni navedel pravega prejemnika, banka pošiljateljica ni več odgovorna, če prejemnik ni pravi; — predlagati ciljno usmerjene ukrepe za izboljšanje boja proti goljufijam, saj bo številka IBAN vplivala le na avtorizirana potisna plačila (APP).
To je mogoče izvesti ob usklajevanju z razvojem sheme zahtevkov za plačilo (Request to Pay), ki jo je vzpostavil Evropski svet za plačila, ki je tudi upravitelj sheme SEPA za takojšnje kreditne prenose.
5.
Sankcije 5.1 Ponudniki plačilnih storitev zelo velik delež čezmejnih plačil v eurih neupravičeno zavrnejo zaradi težav pri preverjanju uporabe kazni.
Javni organi, odgovorni za izvrševanje sankcij, ponudnikom plačilnih storitev zagotavljajo informacije o podjetjih, za katera veljajo sankcije zaradi nadzora ali lastništva.
Žal ni neobičajno, da si javni organi v različnih državah različno razlagajo merila ali razloge za spremembo lastništva in podajo različna mnenja o uporabi sankcij za taka podjetja.
Tako je lahko podjetje v eni državi sankcionirano, v drugi pa ne.
Zato bi bilo treba: a) v uredbo vključiti določbe za enotno uporabo prava EU in jih pojasniti v zvezi z naslednjimi vprašanji: — kako naj ponudniki plačilnih storitev, ki delujejo v več državah, ocenijo take situacije in katere ukrepe naj sprejmejo; — kako se bodo te informacije izmenjevale v EU; — kako se bo v takih primerih obravnavalo vprašanje nadomestila škode;