C 146/38
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
27.4.2023
4.
Observații specifice 4.1.
Apele uzate urbane reprezintă o amprentă a societății și a modelelor noastre de consum și de producție.
Ele conțin un amestec complex de deversări menajere, de scurgeri de pe drumuri și clădiri și de efluenți industriali sau din alte surse decât cele menajere, care trebuie tratat în mod adecvat, pentru a nu reprezenta o amenințare pentru sănătatea umană sau pentru mediu și pentru a nu afecta apele utilizate pentru recreere.
Condițiile de muncă și sănătatea și siguranța lucrătorilor implicați în sistemul de epurare a apelor uzate urbane ar trebui să constituie o prioritate esențială.
4.2.
Obiectivul general pentru 2040, însoțit de obiective intermediare, stabilește un parcurs clar pentru epurarea apelor uzate pentru următoarele două decenii.
Cu toate acestea, riscurile pe care le prezintă amestecurile de substanțe chimice din apele de suprafață pentru mediul acvatic nu sunt foarte clare, iar multe dintre aceste substanțe chimice provin din produsele folosite în gospodăriile noastre.
Mai mult, construcția, întreținerea și operarea instalațiilor de colectare și epurare a apelor uzate presupun costuri financiare și emisii de gaze cu efect de seră ridicate.
Revizuirile și evaluările unor părți esențiale ale Directivei privind tratarea apelor urbane reziduale și ale Directivei privind nămolurile de epurare prezintă oportunitatea de a moderniza și îmbunătăți coerența la nivelul sectorului și de a contribui la atingerea ambițiilor Pactului verde european.
4.3.
Rezistența la antimicrobiene reprezintă o îngrijorare tot mai mare pentru societate, iar apele uzate urbane, fie ele epurate sau nu, constituie un focar de răspândire a acestui fenomen (4).
Rezistența la antimicrobiene nu este determinată doar de folosirea excesivă a antibioticelor, ci și de alți agenți antimicrobieni, precum fungicidele, agenții antivirali, paraziticidele, dar și de unii dezinfectanți și agenți antiseptici, toți aceștia fiind folosiți în mediul urban, mai ales în spitale.
Dacă nu se iau măsuri, precum cele de reducere a utilizării excesive a agenților antimicrobieni, un raport al ONU preconizează că, până în 2050, 10 milioane de persoane vor muri în fiecare an din cauza infecțiilor rezistente la antibiotice (5).
4.4.
Scurgerile urbane reprezintă un canal important prin care pătrund în ecosistemele acvatice diferiți contaminanți toxici, nebiodegradabili și emergenți, precum reziduuri de plastic, hidrocarburi, detergenți, hormoni, solvenți, agenți patogeni, pesticide, metale grele și nanomateriale fabricate (6).
Deși sunt poluate, scurgerile urbane sunt deseori gestionate drept ape pluviale curate, din cauza lipsei de monitorizare, și nu sunt epurate înainte de a fi deversate în corpurile de apă receptoare.
Aceasta reprezintă un risc major pentru ecosisteme; de exemplu, s-a observat un grad ridicat de mortalitate în rândul somonilor, din cauza unei substanțe toxice (6PPD-chinona) din anvelopele automobilelor (7).
4.5.
Revărsările sistemelor de canalizare reprezintă un punct nevralgic în procesul prin care corpurile de apă receptoare sunt afectate de micropoluanți, rezistența la antimicrobiene (8), microplastice și deșeuri.
Ele constituie o amenințare pentru mediu și pentru sănătatea umană, dar și pentru sectorul turismului, care depinde de existența apelor curate utilizate pentru recreere.
Cantitatea de apă pluvială care ajunge în sistemul de canalizare poate fi redusă prin introducerea unor soluții albastre-verzi care rețin apa și o lasă să se infiltreze în sol, precum acoperișuri verzi, îndepărtarea suprafețelor impenetrabile și grădinile pluviale.
Pe lângă faptul că reprezintă o modalitate eficientă din punctul de vedere al costurilor pentru a reține apa pluvială, acestea prezintă și numeroase beneficii conexe pentru peisajul urban, precum reducerea riscului de inundații, reducerea insulelor termice și creșterea biodiversității și a bunăstării în orașe.
Pentru o tranziție către o epurare mai eficientă a apelor uzate și către o economie circulară este nevoie de modificări nu doar la nivelul abordărilor instituționale și în materie de reglementare, ci și în ceea ce privește modul în care noi, ca cetățeni, ținem seama de responsabilitățile noastre individuale și colective în materie de gestionare a apelor uzate.
4.6.
CESE sprijină introducerea unor planuri obligatorii de epurare integrată a apelor uzate urbane, cu scopul de a reduce situațiile de revărsare a sistemelor de canalizare și poluarea cauzată de scurgerile urbane.
Cu toate acestea, deși intenția planurilor de gestionare a apelor uzate urbane este bună, există riscul ca ele să devină forme fără fond, întrucât conținutul și obiectivul (de a reduce revărsările combinate din sistemele de canalizare la 1 % din debitul pe timp uscat) sunt doar orientative.
O gestionare adecvată a apelor pluviale este esențială nu numai pentru a preveni poluarea corpurilor de apă
(4) (5) (6) (7) (8)
UNEP, How drug-resistant pathogens in water could spark another pandemic [Modul în care agenții patogeni rezistenți la medicamente ar putea declanșa o altă pandemie].
UNEP, Environmental Dimensions of Antimicrobial Resistance [Dimensiunile ecologice ale rezistenței la antimicrobiene].
Lapointe et al., Sustainable strategies to treat urban runoff needed [Este nevoie de strategii durabile pentru tratarea scurgerilor urbane], Nature Sustainability 5, 2022, pp. 366-369.
Tian et al., A ubiquitous tire rubber–derived chemical induces acute mortality in coho salmon [O substanță chimică omniprezentă derivată din cauciucurile de anvelope cauzează o mortalitate puternică în rândul efectivelor de somon-coho], Science, vol. 371, 2021, pp. 185-189.
EAWAG, Monitoring antibiotic resistance in wastewater [Monitorizarea rezistenței la antibiotice în apele uzate].