C 146/38
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2023.4.27.
4.
Részletes megjegyzések 4.1.
A települési szennyvíz a társadalom, valamint fogyasztási és termelési szokásaink egyik lábnyoma.
Háztartási kibocsátásokat, utcákról és épületekből elfolyó vizeket, valamint ipari és egyéb nem háztartási folyékony hulladékot tartalmaz, amelyek megfelelő kezelésre szorulnak annak érdekében, hogy ne jelentsenek veszélyt az emberi egészségre és a környezetre nézve, illetve ne legyenek hatással a rekreációs vizekre.
A települési szennyvízrendszerrel kapcsolatos tevékenységekben részt vevő munkavállalók munkakörülményeit, egészségét és biztonságát kiemelt prioritásként kell kezelni.
4.2.
A 2040-re teljesítendő átfogó célkitűzés és az időközi célkitűzések a következő két évtizedre egyértelmű pályát jelölnek ki a szennyvíztisztítás számára.
Ugyanakkor kevés ismerettel rendelkezünk arról, milyen kockázatot jelentenek a felszíni vizekben található vegyi anyagok keverékei a vízi élővilágra nézve, pedig e vegyi anyagok közül sok a saját otthonainkban használt termékekből származik.
Ezenkívül a szennyvízgyűjtés és -kezelés kiépítése, karbantartása és üzemeltetése magas pénzügyi és üvegházhatásúgáz-kibocsátási költségekkel jár.
A települési szennyvíz kezeléséről és a szennyvíziszapról szóló irányelvek kulcsfontosságú részeinek felülvizsgálata és értékelése lehetőséget kínál az ágazaton belüli koherencia korszerűsítésére és javítására, valamint az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek megvalósítására.
4.3.
Az antimikrobiális rezisztencia egyre nagyobb aggodalomra ad okot a társadalom számára, terjedésének pedig gócpontja a települési szennyvíz, függetlenül attól, hogy kezelt-e vagy sem (4).
Az antimikrobiális rezisztenciát nemcsak a túlzott antibiotikum-használat okozza, hanem más antimikrobiális szerek, például gombaölő szerek, antivirális szerek, parazitaölő szerek, valamint egyes fertőtlenítőszerek és antibiotikumok is, amelyek mindegyikét alkalmazzák városi környezetben, különösen kórházakban.
Egy ENSZ-jelentés (5) arra figyelmeztet, hogy amennyiben nem kerül sor olyan intézkedésekre, mint például az antimikrobiális szerek túlzott használatának visszaszorítása, az előrejelzések szerint 2050-re évente 10 millió ember hal meg antibiotikum-rezisztens fertőzésben.
4.4.
A települési lefolyó vizek az olyan mérgező, biológiailag nem lebomló és újonnan megjelenő szennyező anyagok vízi ökoszisztémákba való bejutásának egyik fő útját jelentik, mint a műanyaghulladékok, a szénhidrogének, a mosó- és tisztítószerek, a hormonok, az oldószerek, a kórokozók, a növényvédő szerek, a nehézfémek és a mesterséges nanoanyagok (6).
A szennyezettség ellenére a települési lefolyó vizekkel, ellenőrzés hiányában, gyakran tiszta esővízként bánnak, és azokat nem kezelik a befogadó vizekbe történő kibocsátás előtt.
Ez komoly kockázatot jelent az ökoszisztémákra nézve: például a lazacnál akut mortalitást figyeltek meg, amely egy gumiabroncsokban található mérgező anyaghoz (6PPD-kinon) köthető (7).
4.5.
A szennyvíz-túlfolyások a mikroszennyező anyagok, az antimikrobiális rezisztencia (8), a mikroműanyagok és a hulladék befogadó vizekbe jutásának egyik gócpontja.
Veszélyt jelentenek a környezetre és az emberi egészségre, de a tiszta rekreációs vizektől függő idegenforgalmi ágazatra is.
A szennyvízcsatornák esővízterhelése csökkenthető olyan kék-zöld megoldások bevezetésével – zöldtetők és esőkertek kialakításával, vízzáró felületek eltávolításával –, amelyek megtartják a vizet és lehetővé teszik annak talajba való beszivárgását.
Nemcsak az esővíz megtartásának költséghatékony módját jelentik, hanem számos járulékos előnyt is kínálnak a városi táj számára, ideértve az árvízkockázat csökkentését, a hőszigetek csökkentését, valamint a város biológiai sokféleségének és jólétének növelését.
A hatékonyabb szennyvíztisztításra és a körforgásos gazdaságra való átállás megvalósításához nemcsak a szabályozási és intézményi megközelítéseken kell változtatni, hanem azon is, ahogyan mi, polgárok értékeljük a szennyvíztisztítással kapcsolatos egyéni és kollektív felelősségünket.
4.6.
Az EGSZB támogatja a kötelező integrált települési szennyvíztisztítási tervek bevezetését, amelyek célja, hogy csökkentsék a szennyvízcsatornák túlfolyását és a települési lefolyó vizekből származó szennyezést.
Azonban, bár a települési szennyvíztisztítási tervek jó szándékkal készülnek, fennáll a kiüresedésük veszélye, mivel a tartalom és a célkitűzés (a szennyvízcsatornák együttes túlfolyásának a száraz időben mért hozam 1 %-ára való csökkentése) csupán indikatív jellegű.
A megfelelő esővíz-gazdálkodás nemcsak a befogadó vizek szennyezésének megelőzése érdekében, hanem
(4) (5) (6) (7) (8)
UNEP, How drug-resistant pathogens in water could spark another pandemic.
[Így válthatnak ki újabb világjárványt a vízben található gyógyszerrezisztens patogének] UNEP, Environmental Dimensions of Antimicrobial Resistance [Az antimikrobiális rezisztencia környezeti vonatkozásai].
Lapointe és mtsai., Sustainable strategies to treat urban runoff needed, Nature Sustainability 5, 2022, 366. o.
Tian és mtsai., A ubiquitous tire rubber– derived chemical induces acute mortality in coho salmon, Science, 371. évf., 2021, 185. o.
EAWAG, Monitoring antibiotic resistance in wastewater [A szennyvíz antibiotikum-rezisztenciájának nyomon követése].