27.4.2023
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 146/57
4.
Konkreetsed märkused 4.1.
Kuna esmaste netokulude kavadest peaks saama peamine hindamisparameeter, rõhutab komitee, et esmaste kulude arvutamiseks on vaja selgeid ja läbipaistvaid reegleid.
Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed ja tsüklilise töötuse kulud peavad seega olema objektiivselt ja selgelt määratletud ning kõigi liikmesriikide vahel kokku lepitud.
4.2.
Kuigi tsüklilise töötusega seotud kulude väljajätmine kulukavadest võib olla mõistetav, ei tohi see takistada liikmesriike käsitlemast vajadust parandada tööturu toimimist, et vähendada struktuurset tööpuudust, kuna sellised kulud, kuigi neid ei jäeta välja, võivad keskpikas perspektiivis oluliselt suurendada majanduskasvu ja tööhõivet, parandades seeläbi võla jätkusuutlikkust.
Samal ajal tuleb edendada häid töötingimusi keskpikas perspektiivis.
On oluline, et reeglid oleksid selged ja konkreetsed, et liikmesriikidel poleks võimalik järgida n-ö loomingulist raamatupidamisarvestust.
4.3.
Komitee väljendab heameelt asjaolu üle, et võla jätkusuutlikkuse saavutamise protsessis on arvesse võetud avaliku sektori investeeringute paremat kvaliteeti ja suuremat mahtu.
Komitee kiidab heaks ka kohandamiskava pikendamise kuni kolme aasta võrra, tingimusel et liikmesriikide kavade aluseks on reformide ja investeeringute kogum, mis toetab kestlikku majanduskasvu ja võla jätkusuutlikkust.
4.4.
ELi kliimaeesmärkide saavutamiseks tuleb täielikult uuendada kapitalivaru ning suurendada avaliku ja erasektori investeeringuid.
Komitee on varem nõudnud avaliku sektori investeeringute nn kuldreegli kehtestamist, et kaotada tohutu investeeringute puudujääk.
See ei ole osa komisjoni ettepanekust.
Komisjoni ettepanek sisaldab siiski olulisi elemente avaliku sektori investeeringute suurendamiseks.
Loodavaid avaliku sektori investeeringuid ei ole aga tegelikult võimalik arvuliselt täpselt määratleda, sest palju sõltub komisjoni ja liikmesriikide vahelistest läbirääkimistest eelarve- ja struktuurimeetmete kavade üle.
Seepärast rõhutab komitee, et vaja võib olla täiendavaid algatusi, et tagada rohepöörde ja sotsiaalse ühtekuuluvuse jaoks piisava era- ja avaliku sektori kapitali kaasamine.
4.5.
Euroopa Komisjoni pakutud riskipõhise lähenemisviisi tõttu muutub võla jätkusuutlikkuse analüüs tulevases ELi majandusjuhtimise raamistikus väga oluliseks.
Komitee juhib tähelepanu sellele, et võla jätkusuutlikkuse analüüsi üksikasjade kalibreerimine, sealhulgas see, kas võla jätkusuutlikkuse analüüs hõlmab kliimaga seotud riske või mitte, on väga poliitiline küsimus ja seda tuleks põhjalikult arutada pädevate sidusrühmadega.
Võla jätkusuutlikkuse analüüsi lõplikud parameetrid tuleb kindlaks määrata demokraatlikul ja läbipaistval viisil.
Sõltumatutel eelarveasutustel võiks olla tähtis osa aluseks olevate eelduste asjakohasuse hindamisel, osaledes arutelus ja andes teavet riikide parlamentidele.
4.6.
Selleks, et tagada läbipaistvus ja hõlbustada keskpika perioodi eelarve- ja struktuurimeetmete kavade rakendamise tulemuslikku järelevalvet, peavad liikmesriigid esitama igal aastal eduaruanded ning täpsustama reformide ja investeeringute rakendamise seisu.
Need aruanded ning komisjoni ja nõukogu iga-aastase järelevalve raames tehtavad hinnangud tuleks teha üldsusele kättesaadavaks.
4.7.
Komitee leiab, et makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluses kavandatud suuremat tähelepanu rahavoo­ gudega seotud muutujatele tuleb täpsustada ja arvuliselt väljendada majandusjuhtimise reformi järgmiste etappide käigus ning muuta see sümmeetriliseks, toimivaks ja läbipaistvaks.
4.8.
Komitee rõhutab, et oluline on luua ja töötada välja asjakohane menetlus tasakaalustamatuse esimeseks seireks häiremehhanismi aruande raames ning teha põhjalike analüüside käigus kindlaks, kas tasakaalustamatus esineb.
Soovitusi tuleks hinnata seoses Euroopa majanduskasvu soodustavate teguritega ja nende mõjuga majandusarengule.
Tuleb üksikasjalikult selgitada, mida tähendab vajadus ettevaatavama järelevalve järele, et tekkiv tasakaalustamatus kiiresti tuvastada ja kõrvaldada.
4.9.
Komitee peab oluliseks rangeid eeskirju, mis suudavad toimida muutuvates majandustingimustes, ning rõhutab vajadust liikmesriikide pühendumuse ja isevastutuse järele.
Investeeringute ja tootlikkuse suurendamiseks kogu ELis ei tohi eelarveraamistiku reformiga viivitada.