C 146/38
DA
Den Europæiske Unions Tidende
27.4.2023
4.
Særlige bemærkninger 4.1.
Byspildevand er et fodaftryk fra samfundet og afspejler vores forbrugs- og produktionsmønstre.
Det indeholder en kompleks blanding af udledninger fra husholdninger, afstrømning fra gader og bygninger samt industri- og andre ikkehusholdningsrelaterede udledninger, som skal renses korrekt for ikke at udgøre en trussel mod menneskers sundhed og miljøet eller påvirke rekreative vandområder.
Arbejdsvilkår og sundhed og sikkerhed for de arbejdstagere, der arbejder i byspildevandssystemet, bør være en nøgleprioritet.
4.2.
Det overordnede mål for 2040 med mellemliggende delmål udstikker en klar kurs for spildevandsrensning i de næste to årtier.
Vi har imidlertid en begrænset forståelse af de risici for vandlevende organismer, der er forbundet med kemikalieblandinger i overfladevand, og mange af disse kemikalier stammer fra produkter, der anvendes i vores egne hjem.
Desuden medfører opførelsen, vedligeholdelsen og driften af spildevandsopsamlings- og -rensningsanlæg høje økonomiske omkostninger og høje drivhusgasemissionsomkostninger.
Gennemgang og evaluering af centrale dele af direktivet om rensning af byspildevand og direktivet om slam fra rensningsanlæg giver mulighed for at modernisere og forbedre sammenhængen på tværs af sektoren og bidrage til at opfylde ambitionerne i den europæiske grønne pagt.
4.3.
Antimikrobiel resistens er et voksende problem for samfundet, og byspildevand, uanset om det er renset eller ej, er et hotspot for spredningen heraf (4).
Antimikrobiel resistens skyldes ikke kun overdreven brug af antibiotika, men også andre antimikrobielle stoffer såsom fungicider, antivirale midler, parasiticider samt visse desinfektionsmidler og antiseptika, som alle anvendes i bymiljøet, især på hospitaler.
Hvis der ikke træffes foranstaltninger såsom at begrænse overdreven brug af antimikrobielle stoffer, forventes 10 millioner mennesker årligt at dø af antibiotikaresistente infektioner frem mod 2050, advarer en FN-rapport (5).
4.4.
Afstrømning i byområder er en af hovedkanalerne, hvorigennem giftige, ikkebionedbrydelige og nye forurenende stoffer, herunder plastaffald, kulbrinter, vaske- og rengøringsmidler, hormoner, opløsningsmidler, patogener, pesticider, tungmetaller og industrielt fremstillede nanomaterialer, trænger ind i vandøkosystemerne (6).
Selv om afstrømningen i byområder er forurenet, håndteres den ofte som rent regnvand som følge af manglende kontrol og renses ikke, før den udledes til vandrecipienterne.
Dette udgør en stor risiko for økosystemerne.
F.eks. er der blevet observeret akut dødelighed hos laks, hvilket er blevet kædet sammen med et giftstof (6PPD-quinon) i bildæk (7).
4.5.
Kloakoverløb er et hotspot, hvor mikroforurenende stoffer, antimikrobiel resistens (8), mikroplast og affald tilføres vandrecipienter.
Det udgør en trussel mod miljøet og menneskers sundhed, men også mod turismesektoren, som er afhængig af rent vand til fritidsaktiviteter.
Mængden af regnvand i kloaknettet kan reduceres ved at indføre blågrønne løsninger, der fastholder vandet og lader det sive ned i jorden, herunder grønne tage, fjernelse af uigennemtrængelige overflader og regnhaver.
Det er ikke blot en omkostningseffektiv måde at holde på regnvandet på, det medfører også mange sidegevinster for bylandskabet, herunder mindskelse af risikoen for oversvømmelser, reduktion af varmeøer og styrkelse af biodiversiteten og trivslen i byen.
Omstillingen til en mere effektiv spildevandsrensning og en cirkulær økonomi kræver ændringer ikke blot af de lovgivningsmæssige og institutionelle tilgange, men også af, hvordan vi som borgere forstår vores individuelle og kollektive ansvar for spildevandsforvaltning.
4.6.
EØSU støtter indførelsen af obligatoriske integrerede byspildevandsrensningsanlæg med det formål at reducere kloakoverløb og forurening fra afstrømning i byområder.
Men selv om hensigten med byspildevandsforvaltningsplanerne er god, risikerer de at blive tomme skaller, da indholdet og målet (om at reducere det kombinerede kloakoverløb til 1 % af tørtvejrsafstrømningen) kun er vejledende.
Korrekt forvaltning af regnvand er afgørende ikke blot for at forebygge
(4) (5) (6) (7) (8)
UNEP, How drug-resistant pathogens in water could spark another pandemic.
UNEP, Environmental Dimensions of Antimicrobial Resistance.
Lapointe et al., Sustainable strategies to treat urban runoff needed, Nature Sustainability 5, 2022, s. 366.
Tian et al., A ubiquitous tire rubber–derived chemical induces acute mortality in coho salmon Science, Vol.
371, 2021, s. 185.
EAWAG, Monitoring antibiotic resistance in wastewater.