26.4.2023
SL
Uradni list Evropske unije
C 143/17
Nasprotno je Sodišče menilo, da tega pojma ni mogoče razlagati različno v skladu s pravom držav članic, temveč da ima v pravu Unije avtonomen pomen.
Menilo je, da pojma delavec ni mogoče razlagati ozko (35), in ugotovilo, da ga „je treba opredeliti glede na objektivna merila, ki so značilna za delovno razmerje ob upoštevanju pravic in dolžnosti zadevne osebe.
Ob tem pa je bistvena značilnost delovnega razmerja okoliščina, da oseba nekaj časa v korist druge osebe in po njenih navodilih opravlja delo, v zameno za katero prejme plačilo“ (36).
Sodišče je pri tem povezalo razlago pojma „delavec“ za namene direktive o delovnem času in razlago, določeno s sodno prakso v okviru prostega gibanja delavcev, kot je opredeljeno v členu 45 Pogodbe.
Sodišče je menilo tudi, da se mora „[g]lede opredelitve pojma delavca, kar je naloga nacionalnega sodišča, [...] to sodišče opreti na objektivna merila in skupaj presoditi vse okoliščine zadeve, v kateri odloča, ki vplivajo tako na naravo obravnavanih dejavnosti kot tudi na zadevno razmerje med strankama“ (37).
Vendar je izdalo smernice za uporabo teh meril in določilo, da je kategorija „delavec“ v pravu Unije neodvisna od nacionalne kategorije (38).
Ugotovilo je na primer, da se uslužbenci organizacije javnega prava štejejo za „delavce“ ne glede na njihov status uradnika (39).
Menilo je tudi, da občasni in sezonski delavci, zaposleni s pogodbo za določen čas, za katere ne veljajo nekatere določbe nacionalnega zakonika o delovnih razmerjih, spadajo na področje uporabe pojma „delavci“ (40).
Sodišče je razsodilo tudi, da lahko pojem delavec zajema tudi osebo, sprejeto v center za pomoč z delom, ne glede na njeno raven produktivnosti, izvor finančnih sredstev za plačilo ali omejen znesek plačila (41).
Za to, ali se uporablja direktiva o delovnem času, ni odločilen status osebe v skladu z nacionalnim pravom.
Sodišče je na primer v zadevi Matzak prostovoljnega gasilca po belgijski zakonodaji opredelilo kot „delavca“ v smislu Direktive (42).
Uporaba Direktive pa je odvisna od tega, ali se zadevna oseba šteje za „delavca“ v skladu z opredelitvijo delavca v okviru sodne prakse EU.
Ta temelji na vidikih dejanskih delovnih ureditev zadevne osebe, zlasti na tem, ali oseba opravlja dejanske in resnične dejavnosti pod vodstvom in nadzorom druge osebe ter za plačilo.
To pomeni, da bi Sodišče lahko nekatere osebe, ki se štejejo za „samozaposlene“ po nacionalnem pravu, kljub temu opredelilo za „delavce“ za namen uporabe direktive o delovnem času (43).
Sodišče je pojasnilo, da status „‚samozaposlenega ponudnika storitev‘ po nacionalnem pravu ne izključuje, da je treba neko osebo opredeliti kot ‚delavca‘ v smislu prava Unije, če je njena neodvisnost le fiktivna, tako da gre dejansko za prikrito delovno razmerje“ (44).
Sodišče je navedlo naslednje elemente, ki omogočajo opredelitev osebe kot „delavca“: če oseba deluje po navodilih svojega delodajalca zlasti glede svobode izbire delovnega časa, kraja in vsebine svojega dela (45), če ni udeležena pri poslovnem tveganju tega delodajalca (46) ter če je vključena v podjetje navedenega delodajalca v času trajanja delovnega razmerja in z njim tvori enoten gospodarski subjekt (47).
Po drugi strani pa so izbira vrste dela in (35) Sklep z dne 7. aprila 2011, Dieter May/AOK Rheinland/Hamburg – Die Gesundheitskasse, C-519/09, ECLI:EU:C:2011:221, točka 21.
(36) Sodba v zadevi Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, točka 28; sodba z dne 20. novembra 2018, Sindicatul Familia Constanța in drugi/Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța, C-147/17, ECLI:EU:C:2018:926, točka 41; sodba z dne 16. julija 2020, UX/Governo della Repubblica italiana, C-658/18, ECLI:EU:C:2020:572, točki 90 in 94; sodba v zadevi Ministrstvo za obrambo, C-742/19, točka 49.
(37) Sodba v zadevi Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, točka 29; sodba v zadevi Governo della Repubblica italiana, C-658/18, točka 91.
(38) Sodba v zadevi Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, točka 30; (39) sklep v zadevi May, C-519/09, točki 25 in 26.
(40) Sodba v zadevi Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, točke 30–32.
(41) Sodba z dne 26. marca 2015, Gérard Fenoll/Centre d'aide par le travail „La Jouvene“ in Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI), C-316/13, ECLI:EU:C:2015:200, točke 29–41.
(42) Sodba v zadevi Matzak, C-518/15, točka 45.
(43) Glej po analogiji sodbo z dne 4. decembra 2014, FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden, C-413/13, ECLI:EU:C:2014:2411, točke 35–37.
(44) Sodba v zadevi FNV Kunsten Informatie en Media, C-413/13, točka 35.
(45) Sodba z dne 13. januarja 2004, Debra Allonby/Accrington & Rossendale College, Education Lecturing Services, trading as Protocol Professional in Secretary of State for Education and Employment, C-256/01, ECLI:EU:C:2004:18, točka 72.
(46) Sodba z dne 14. decembra 1989, The Queen/Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte Agegate Ltd, C-3/87, ECLI:EU:C:1989:650, točka 36.
(47) Sodba z dne 16. septembra 1999, Kazenski postopek proti Jeanu Claudeu Becuju, Annie Verweire, Smeg NV in Adia Interim NV, C-22/98, ECLI:EU:C:1999:419, točka 26.