26.4.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 143/17
Dimpotrivă, Curtea a considerat că această noțiune nu poate fi interpretată în mod diferit în funcție de legislațiile statelor membre, ea având o semnificație autonomă specifică dreptului Uniunii Europene.
Curtea a subliniat că noțiunea de lucrător nu poate fi interpretată în mod restrictiv (35) și a concluzionat că „trebuie definită potrivit unor criterii obiective ce caracterizează raportul de muncă, luându-se în considerare drepturile și obligațiile persoanelor implicate.
Caracteristica esențială a raportului de muncă o constituie împrejurarea că o persoană îndeplinește, într-o anumită perioadă, în favoarea unei alte persoane și sub îndrumarea acesteia, prestații în schimbul cărora primește o remunerație” (36).
Astfel, Curtea a legat interpretarea noțiunii de „lucrător” în sensul Directivei privind timpul de lucru de cea stabilită de jurisprudență în contextul liberei circulații a lucrătorilor, astfel cum prevede articolul 45 din tratat.
Curtea consideră că este de competența instanței naționale să aplice noțiunea de „lucrător” în orice clasificare și că această clasificare trebuie „să se întemeieze pe criterii obiective și să evalueze în ansamblu toate împrejurările cauzei cu care este sesizată, care au legătură cu natura atât a activităților în discuție, cât și a raportului dintre părțile în cauză” (37).
Cu toate acestea, ea a emis orientări cu privire la aplicarea acestor criterii și a precizat că categoria „lucrător” în sensul dreptului UE este independentă de cea stabilită la nivel național (38).
De exemplu, Curtea a statuat că angajații din cadrul unui organism public se califică drept „lucrători” indiferent de statutul lor de funcționari publici (39).
De asemenea, a susținut că personalul ocazional și sezonier angajat cu contracte pe durată determinată care nu intră sub incidența anumitor dispoziții ale codului muncii național se încadrează în noțiunea de „lucrători” (40).
Curtea a mai hotărât că noțiunea de „lucrător” ar putea include o persoană admisă într-un centru de asistență prin muncă, indiferent de nivelul de productivitate al persoanei în cauză, de originea resurselor pentru remunerație sau de nivelul limitat al acesteia din urmă (41).
Statutul persoanei în temeiul legislației naționale nu este elementul decisiv în ceea ce privește aplicabilitatea Directivei privind timpul de lucru.
De exemplu, în Hotărârea Matzak, Curtea a calificat un pompier voluntar în temeiul dreptului belgian drept „lucrător” în sensul directivei (42).
În schimb, aplicabilitatea directivei va depinde de statutul de „lucrător” al persoanei, care poate să fie considerată ca atare sau nu în conformitate cu definiția noțiunii de „lucrător” din jurisprudența UE.
Aceasta se bazează pe aspecte legate de modalitățile concrete de lucru ale persoanei respective, în special legate de faptul că aceasta desfășoară sau nu activități reale și efective sub conducerea și supravegherea unei alte persoane și în schimbul unei remunerații.
În schimb, acest lucru înseamnă că anumite persoane care se califică drept persoane „care desfășoară o activitate independentă” în temeiul legislației naționale ar putea fi totuși considerate drept „lucrători” de către Curte în sensul aplicării Directivei privind timpul de lucru (43).
De altfel, Curtea a statuat că „o calificare drept «prestator independent» potrivit dreptului național nu exclude necesitatea ca persoana respectivă să fie calificată drept «lucrător» în sensul dreptului Uniunii dacă independența sa nu este decât fictivă, disimulând astfel un raport de muncă veritabil” (44).
Curtea a subliniat următoarele elemente ca posibili indicatori ai statutului de „lucrător”: dacă persoana acționează sub conducerea angajatorului său în ceea ce privește în special libertatea sa de a alege ora, locul și conținutul muncii sale (45), dacă persoana nu împarte riscurile comerciale cu angajatorul (46) și dacă aceasta face parte integrantă din întreprinderea angajatorului pe durata raportului de muncă în cauză (47).
Pe de altă parte, alegerea tipului de muncă și a sarcinilor care urmează să fie (35) Ordonanța din 7 aprilie 2011, Dieter May/AOK Rheinland/Hamburg – Die Gesundheitskasse, C-519/09, ECLI:EU:C:2011:221, punctul 21.
(36) Hotărârea în cauza C-428/09, Union syndicale Solidaires Isère, punctul 28; Hotărârea din 20 noiembrie 2018, Sindicatul Familia Constanța și alții/Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța, C-147/17, ECLI:EU:C:2018:926, punctul 41; Hotărârea din 16 iulie 2020, UX/Governo della Repubblica italiana, C-658/18, ECLI:EU:C:2020:572, punctele 90 și 94; Hotărârea în cauza C-742/19, Ministrstvo za obrambo, punctul 49.
(37) Hotărârea în cauza C-428/09, Union syndicale Solidaires Isère, punctul 29; Hotărârea în cauza C-658/18, Governo della Repubblica italiana, punctul 91.
(38) Hotărârea în cauza C-428/09, Union syndicale Solidaires Isère, punctul 30.
(39) Ordonanța în cauza C-519/09, mai, punctele 25-26.
(40) Hotărârea în cauza C-428/09, Union syndicale Solidaires Isère, punctele 30-32.
(41) Hotărârea din 26 martie 2015, Gérard Fenoll/Centre d'aide par le travail „La Jouvene” și Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d'Avignon, C-316/13, ECLI:EU:C:2015:200, punctele 29-41.
(42) Hotărârea în cauza C-518/15, Matzak, punctul 45.
(43) A se vedea, prin analogie, Hotărârea din 4 decembrie 2014, FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden, C-413/13, ECLI:EU:C:2014:2411, punctele 35-37.
(44) Hotărârea în cauza C-413/13, FNV Kunsten Informatie en Media, punctul 35.
(45) Hotărârea din 13 ianuarie 2004, Debra Allonby/Accrington & Rossendale College, Education Lecturing Services, trading as Protocol Professional and Secretary of State for Education and Employment, C-256/01, ECLI:EU:C:2004:18, punctul 72.
(46) Hotărârea din 14 decembrie 1989, The Queen/Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte Agegate Ltd, C-3/87, ECLI:EU:C:1989:650, punctul 36.
(47) Hotărârea din 16 septembrie 1999, Acțiune penală împotriva lui Jean Claude Becu, Annie Verweire, Smeg NV și Adia Interim NV, C-22/98, ECLI:EU:C:1999:419, punctul 26.