26.4.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 143/17
Gluži pretēji, Tiesa lēma, ka šo jēdzienu nedrīkst interpretēt dažādos veidos saskaņā ar valstu tiesībām, bet tam ir pašam sava Eiropas Savienības tiesību nozīme.
Tiesa uzskatīja, ka darba ņēmēja jēdzienu nevar interpretēt sašaurināti (35), un secināja, ka “šis jēdziens ir jādefinē saskaņā ar darba attiecības raksturojošiem objektīviem kritērijiem, ņemot vērā attiecīgo personu tiesības un pienākumus.
Darba attiecību būtiska iezīme ir tāda, ka persona noteiktā laika posmā citas personas interesēs un šīs personas vadībā sniedz pakalpojumus, par kuriem tā saņem atalgojumu” (36).
Tādējādi Tiesa “darba ņēmēja” interpretāciju Darba laika direktīvas vajadzībām sasaistīja ar interpretāciju, kas izriet no judikatūras saistībā ar darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienības darbību 45. pantā.
Tiesa lēma, ka “valsts tiesai, kvalificējot darba ņēmēja jēdzienu, ir jābalstās uz objektīviem kritērijiem un kopumā jāizvērtē visi tās izskatāmās lietas apstākļi, ņemot vērā gan attiecīgās darbības raksturu, gan starp attiecīgajām pusēm pastāvošās attiecības” (37).
Tomēr tā ir izdevusi norādes šo kritēriju piemērošanai un ir nospriedusi, ka “darba ņēmēja” statuss Eiropas Savienības tiesību nozīmē ir neatkarīgs no statusa valsts tiesībās (38).
No Tiesas judikatūras, piemēram, izriet, ka publisko tiesību apvienības darbinieks ir “darba ņēmējs” neatkarīgi no viņa ierēdņa statusa (39).
Tiesa arī argumentēja, ka gadījuma un sezonas rakstura darbu strādājošie darba ņēmēji, ar kuriem noslēgts līgums uz noteiktu laiku un uz kuriem neattiecas atsevišķi valsts Darba kodeksa noteikumi, ietilpst “darba ņēmēja” jēdzienā (40).
Tiesa arī lēma, ka darba ņēmēja jēdziens varētu ietvert personu, kas uzņemta Nodarbinātības atbalsta centrā (Centre d’aide par le travail), neatkarīgi no personas produktivitātes, personas atalgošanai domāto līdzekļu izcelsmes un no atalgojuma nelielā apmēra (41).
Personas statuss valsts tiesību nozīmē nav noteicošais Darba laika direktīvas piemērojamībā.
Piemēram, spriedumā Matzak lietā Tiesa brīvprātīgo ugunsdzēsēju saskaņā ar Beļģijas tiesībām kvalificēja kā “darba ņēmēju” Direktīvas nozīmē (42).
Tā vietā Direktīvas piemērojamība ir atkarīga no tā, vai attiecīgā persona ir uzskatāma par “darba ņēmēju” atbilstoši “darba ņēmēja” definīcijai ES jurisprudencē.
Tas ir balstīts uz attiecīgās personas konkrētajiem darba līguma noteikumiem, jo īpaši uz to, vai persona citas personas interesēs un šīs personas vadībā veic reālas un faktiskas darbības, par kurām tā saņem atalgojumu.
Tas savukārt nozīmē, ka atsevišķas personas, kas kvalificētas kā “pašnodarbinātās” personas saskaņā ar valsts tiesībām, Tiesa var tomēr kvalificēt kā “darba ņēmējus” Darba laika direktīvas piemērošanas vajadzībām (43).
Tiesa ir atzinusi, ka “kvalifikācija par “pašnodarbinātu personu” valsts tiesībās neizslēdz, ka persona ir jākvalificē kā “darba ņēmējs” Savienības tiesību izpratnē, ja tās neatkarība ir tikai fiktīva, tādējādi slēpjot darba attiecības” (44).
Tiesa norādīja uz šādiem elementiem kā iespējamiem “darba ņēmēja” kvalifikācijas rādītājiem: ja persona darbojas darba devēja vadībā it īpaši attiecībā uz iespēju izvēlēties savu darba grafiku, vietu un saturu (45), ja persona neuzņemas daļu šā darba devēja komerciālo risku (46) un laikā, kurā ilgst darba attiecības, ir integrēta minētā darba devēja uzņēmumā (47).
No otras puses, veicamo (35) 2011. gada 7. aprīļa rīkojums Dieter May / AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse, C-519/09, ECLI:EU:C:2011:221, 21. punkts.
(36) Spriedums Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, 28. punkts; 2018. gada 20. novembra spriedums Sindicatul Familia Constanţa un citi / Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa, C-147/17, ECLI:EU:C:2018:926, 41. punkts; 2020. gada 16. jūlija spriedums UX / Governo della Repubblica italiana, C-658/18, ECLI:EU:C:2020:572, 90. un 94. punkts; spriedums Ministrstvo za obrambo, C-742/19, 49. punkts.
(37) Spriedums Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, 29. punkts; spriedums Governo della Repubblica italiana, C-658/18, 91. punkts.
(38) Spriedums Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, 30. punkts.
(39) Rīkojums May, C-519/09, 25. un 26. punkts.
(40) Spriedums Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, 30., 31. un 32. punkts.
(41) 2015. gada 26. marta spriedums Gérard Fenoll / Centre d’aide par le travail “La Jouvene” and Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon, C-316/13, ECLI:EU:C:2015:200, 29.–41. punkts.
(42) Spriedums Matzak, C-518/15, 45. punkts.
(43) Sk.
pēc analoģijas 2014. gada 4. decembra spriedumu FNV Kunsten Informatie en Media / Staat der Nederlanden, C-413/13, ECLI:EU:C:2014:2411, 35., 36. un 37. punkts.
(44) Spriedums FNV Kunsten Informatie en Media, C-413/13, 35. punkts.
(45) 2004. gada 13. janvāra spriedums Debra Allonby / Accrington & Rossendale College, Education Lecturing Services, trading as Protocol Professional and Secretary of State for Education and Employment, C-256/01, ECLI:EU:C:2004:18, 72. punkts.
(46) 1989. gada 14. decembra spriedums The Queen / Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte Agegate Ltd, C-3/87, ECLI:EU:C:1989:650, 36. punkts.
(47) 1999. gada 16. septembra spriedums Criminal proceedings against Jean Claude Becu, Annie Verweire, Smeg NV and Adia Interim NV, C-22/ 98, ECLI:EU:C:1999:419, 26. punkts.