2023 4 26
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 143/17
Priešingai, Teismas nusprendė, kad ši nuostata negali būti skirtingai aiškinama pagal valstybių narių teisę – ji turi savarankišką konkrečią reikšmę pagal Europos Sąjungos teisę.
Jis nusprendė, kad darbuotojo sąvokos negalima aiškinti siaurai (35), ir padarė išvadą, kad ji „turi būti apibrėžta remiantis objektyviais darbo santykius apibūdinančiais kriterijais atsižvelgiant į atitinkamų asmenų teises ir pareigas.
Pagrindinis darbo santykių požymis yra tas, kad asmuo tam tikrą laiką kito asmens naudai ir jo vadovaujamas vykdo veiklą, už kurią gauna atlyginimą“ (36).
Taip Teismas susiejo „darbuotojo“ sąvokos aiškinimą pagal Darbo laiko direktyvą su Teismo praktikos nustatytu jos aiškinimu laisvo darbuotojų judėjimo, kuris nustatytas Sutarties 45 straipsnyje, kontekste.
Teismas nusprendė, kad „[n]acionalinis teismas, privalantis kvalifikuoti darbuotojo sąvoką, turi remtis objektyviais kriterijais ir visapusiškai įvertinti visas jo nagrinėjamos bylos aplinkybes, susijusias su vykdomos veiklos pobūdžiu ir santykiu tarp minėtų šalių“ (37).
Vis dėlto Teismas pateikė šių kriterijų taikymo gairių ir nustatė, kad kategorija „darbuotojas“ pagal ES teisę yra nepriklausoma nuo nacionalinės darbuotojų sampratos (38).
Jis nusprendė, pavyzdžiui, kad viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos darbuotojai turi būti laikomi „darbuotojais“ nepaisant jiems suteikto valstybės tarnautojo statuso (39).
Jis taip pat argumentavo, kad „darbuotojų“ sąvoka apima ir pagal terminuotąsias sutartis ne nuolat dirbančius bei sezoninius darbuotojus, kuriems netaikomos kai kurios nacionalinio darbo kodekso nuostatos (40).
Teismas taip pat nusprendė, kad darbuotojo sąvoka gali apimti ir į užimtumo centrą priimtą asmenį, nepriklausomai nuo to asmens darbo našumo, jam mokamo užmokesčio lėšų kilmės ar mažo užmokesčio dydžio (41).
Lemiamas dalykas, nuo kurio priklauso Darbo laiko direktyvos taikymas, yra ne asmens statusas pagal nacionalinę teisę.
Pavyzdžiui, Sprendime Matzak Teismas pagal Belgijos teisę savanorį ugniagesį pripažino „darbuotoju“, kaip tai suprantama pagal direktyvą (42).
Direktyvos taikymas priklauso nuo to, ar tas asmuo laikomas „darbuotoju“ pagal darbuotojo apibrėžtį ES teismų praktikoje.
Tai nustatoma pagal konkrečius to asmens darbo tvarkos aspektus, visų pirma, ar asmuo vykdo veiksmingą ir realią veiklą kito asmens vadovaujamas bei prižiūrimas ir už atlygį.
Tai savo ruožtu reiškia, kad kai kurie pagal nacionalinę teisę „savarankiškai dirbančiais“ laikomi asmenys gali būti Teismo priskiriami prie „darbuotojų“ kategorijos taikant Darbo laiko direktyvą (43).
Teismas iš tiesų nusprendė, kad „formalus pripažinimas „savarankišku paslaugų teikėju“ pagal nacionalinę teisę nereiškia, kad asmuo negali būti pripažintas „darbuotoju“ pagal Sąjungos teisę, jeigu jo savarankiškumas yra tik fiktyvus ir juo dangstomi tikri darbo santykiai pagal šią direktyvą“ (44).
Kaip galimus „darbuotojo“ požymius Teismas nurodė šiuos elementus: asmuo vykdo savo darbdavio nurodymus, ypač negali laisvai rinktis savo darbo laiko, vietos ir turinio (45), asmuo neprisiima jokios savo darbdavio komercinės rizikos (46) ir atlieka esminės svarbos vaidmenį savo darbdavio įmonėje tų darbo santykių laikotarpiu (47).
Kita vertus, galimybė pasirinkti atliekamų darbų ir užduočių rūšį, jų atlikimo būdą, darbo laiką ir vietą, taip pat (35) 2011 m. balandžio 7 d.
Nutartis Dieter May / AOK Rheinland/Hamburg – Die Gesundheitskasse, C-519/09, ECLI:EU:C:2011:221, 21 punktas.
(36) Sprendimas Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, 28 punktas; 2018 m. lapkričio 20 d.
Sprendimas Sindicatul Familia Constanña ir kiti / Direcotiia Generală de Asisteneliă Socială Κi Protecñia Copilului Constanña, C-147/17, ECLI:EU:C:2018:926, 41 punktas; 2020 m. liepos 16 d.
SprendimasUX / Governo della Repubblica italiana, C-658/18, ECLI:EU:C:2020:572, 90 ir 94 punktai; Sprendimas Ministrstvo za obrambo, C-742/19, 49 punktas.
(37) Sprendimas Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, 29 punktas; Sprendimas Governo della Repubblica italiana, C-658/18, 91 punktas.
(38) Sprendimas Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, 30 punktas.
(39) Nutartis May, C- 519/09, 25–26 punktai.
(40) Sprendimas Union syndicale Solidaires Isère, C-428/09, 30–32 punktai.
(41) 2015 m. kovo 26 d.
Sprendimas Gérard Fenoll / Centre d’aide par le travail „La Jouvene“ ir Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon, C-316/13, ECLI:EU:C:2015:200, 29–41 punktai.
(42) Sprendimas Matzak, C-518/15, 45 punktas.
(43) Pagal analogiją žr.
2014 m. gruodžio 4 d.
Sprendimą FNV Kunsten Informatie en Media/ Staat der Nederlanden, C-413/13, ECLI:EU:C:2014:2411, 35–37 punktus.
(44) Sprendimas FNV Kunsten Informatie en Media, C-413/13, 35 punktas.
(45) 2004 m. sausio 13 d.
Sprendimas Debra Allonby / Accrington & Rossendale College, Education Lecturing Services, trading as Protocol Professional and Secretary of State for Education and Employment, C-256/01, ECLI:EU:C:2004:18, 72 punktas.
(46) 1989 m. gruodžio 14 d.
Sprendimas The Queen / Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte Agegate Ltd, C-3/87, ECLI:EU:C:1989:650, 36 punktas.
(47) 1999 m. rugsėjo 16 d.
Sprendimas Baudžiamoji byla prieš Jean Claude Becu, Annie Verweire, Smeg NV ir Adia Interim NV, C-22/98, ECLI:EU:C:1999:419, 26 punktas.