21.4.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 140/17
3.2 Den nya agendan bygger på övertygelsen att man enbart genom samarbete och i en anda av partnerskap framgångsrikt kan hantera framtidens strategiska utmaningar i båda sidors intresse.
Agendan omfattar en särskild ekonomisk investeringsplan för att stödja den socioekonomiska återhämtningen i Medelhavsområdet under perioden 2021–2027.
Såsom den höga representanten Josep Borrell tillkännagett är det gemensamma målet att bygga ett fredligt, säkert, mer demokratiskt, miljövänligt, välmående och inkluderande grannskap i söder.
3.3 I ”Bridging the Sea” (2), en färsk studie som publicerats av Med Dialogue for Rights and Equality, konstateras att nästan 63 % av de organisationer i det civila samhället som är verksamma i det södra grannskapet arbetar med frågor såsom att befästa demokrati och rättigheter, medan mer än 53 % bl.a.
arbetar med att bekämpa socioekonomiska ojämlikheter.
Deras medvetenhet om och uppmärksamhet på ekologi- och miljöfrågor blir allt viktigare.
Dessa siffror bekräftar att det finns en stabil grund och att det finns ett behov av att stärka stödet till det civila samhället för att bättre kunna möta framtidens utmaningar.
3.4 Det civila samhället i det södra grannskapet har stärkt sin närvaro under de senaste två årtiondena.
Dess aktiva insatser har gjort det möjligt att mildra de sociala och hälsomässiga konsekvenserna för befolkningen, men har samtidigt visat på behovet av åtgärder för att stärka det civila samhällets förmåga och kompetens så att det kan fungera bättre.
3.5 I likhet med resten av världen har Medelhavsområdet drabbats av en allvarlig ekonomisk och social chock till följd av covid-19-pandemin.
De sociala och hälsomässiga konsekvenserna har förvärrats av bristen på adekvat offentlig hälso- och sjukvårdsinfrastruktur, särskilt i de mest instabila länderna.
Pandemikrisen har lagts till de befintliga kriserna i vissa länder, som beror på en rad faktorer såsom redan otrygg ekonomisk och social utveckling, hög arbetslöshet och konsekvenserna av konflikter i vissa områden, såsom Libyen och Syrien.
3.6 Regeringarna i Medelhavsområdet reagerade omedelbart, om än på mycket olika sätt, för att begränsa spridningen av pandemin genom att införa stödåtgärder för arbetstagare och företag, bl.a. i samarbete med arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer, även om deras deltagande ofta var otillräckligt och i vissa fall obefintligt.
I syfte att begränsa pandemins effekter införde nästan alla länder i Medelhavsområdet nedstängningar, såsom i Marocko, Egypten, Jordanien och Libanon, utegångsförbud och reserestriktioner.
3.7 I kölvattnet av pandemikrisen har många regeringar i området fört en expansiv politik för att hantera den ekonomiska krisen och stödja specifika sektorer genom att uppmuntra produktion samt införa skattelättnader, ekonomiska förmåner och åtgärder för att locka till sig investeringar.
3.8 Pandemin har orsakat negativa ekonomiska konsekvenser i hela Medelhavsområdet, inte bara på grund av faktorer såsom minskad inhemsk och utländsk efterfrågan och minskad konsumtion, utan också på grund av den försämrade finansiella situationen och ökade offentliga skulden.
Sedan pandemikrisens utbrott har regeringarna i regionen anslagit ytterligare resurser till hälso- och sjukvårdssystemet och det ekonomiska systemet i syfte att stödja vissa sektorer.
Därför kommer det offentliga underskottet i nästan alla länder i Medelhavsområdet att öka avsevärt.
3.9 Transportsektorn har drabbats hårt av restriktiva åtgärder som hindrat eller minskat det internationella resandet, vilket har lett till att turismen är en av de sektorer som drabbats hårdast av pandemin.
OECD har beräknat en nedgång inom sektorn på mellan 45 och 70 % och en minskning av den internationella turismen med mellan 60 och 80 %.
(3) Turismen är en av Medelhavsländernas viktigaste ekonomiska sektorer, och enligt FN:s konferens för handel och utveckling (Unctad) kommer Egypten och Marocko att höra till de värst drabbade länderna i världen (4).
3.10 Mikroföretag, små och medelstora företag och egenföretagare är en viktig del av ekonomin i länderna i södra Medelhavsområdet.
Deras omsättning har minskat avsevärt och de flesta har varit tvungna att minska antalet anställda.
I detta avseende kommer det att behövas strukturella åtgärder för att hjälpa små och medelstora företag att ta sig ur krisen, växa och nyskapa genom att ta itu med den dubbla utmaning som digitalisering och minskade koldioxidutsläpp innebär.
(2) (3) (4)
https://meddialogue.eu/wp-content/uploads/2021/02/Publication-Bridging-the-sea.pdf.
https://read.oecd-ilibrary.org/view/?ref=124_124984-7uf8nm95se&title=Covid-19_Tourism_Policy_ Responses&_ga=2.143901749.1647750476.1622806508-1692148678.1622806341.
https://unctad.org/system/files/official-document/ditcinf2020d3_en.pdf.