2023.4.21.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 140/17
3.2.
Az új program azon a meggyőződésen alapul, hogy csak együtt és a partnerség szellemében dolgozva tudjuk sikeresen és közös érdekeinknek megfelelően kezelni a jövő stratégiai kihívásait.
A program a 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozóan célzott gazdasági beruházási tervet irányoz elő a földközi-tengeri térség társadalmi-gazdasági helyreállításának előmozdítására.
A Josep Borrell főképviselő által megfogalmazott közös cél egy békés, biztonságos, demokratikusabb, környezetbarátabb, virágzó és befogadó déli szomszédság kiépítése.
3.3.
A Med Dialogue for Rights and Equality [Párbeszéd a jogokért és esélyegyenlőségért a mediterrán térségben] által nemrégiben közzétett, Bridging the Sea [A tenger áthidalása] (2) című tanulmányból kiderül, hogy a déli szomszédságban működő civil társadalmi szervezetek közel 63 %-a foglalkozik olyan kérdésekkel, mint a demokrácia és a jogok megerősítése, míg több mint 53 %-uk küzd többek között a társadalmi-gazdasági egyenlőtlenségek ellen.
Egyre fogékonyabbak és egyre több figyelmet fordítanak az ökológiai és környezeti kérdésekre.
Ezek az adatok azt igazolják, hogy megvannak a szilárd alapok, valamint azt, hogy meg kell erősíteni a civil társadalom támogatását annak érdekében, hogy jobban meg tudjunk felelni a jövő kihívásainak.
3.4.
A civil társadalom a déli szomszédságban az elmúlt két évtizedben megerősítette jelenlétét.
Tevékenysége lehetővé tette a lakosságra gyakorolt szociális és egészségügyi következmények enyhítését, ugyanakkor rávilágított arra is, hogy a jobb működés érdekében meg kell erősíteni a civil társadalom kapacitásait és készségeit.
3.5.
A mediterrán térség a világ többi részéhez hasonlóan jelentős gazdasági és társadalmi sokkot szenvedett el a Covid19-világjárvány miatt.
A társadalmi és egészségügyi következményeket súlyosbította a megfelelő közegészségügyi infrastruktúra hiánya, különösen a legveszélyeztetettebb országokban.
A világjárvány számos országban a jó néhány tényező miatt – mint például az amúgy is bizonytalan gazdasági és szociális helyzet, a magas munkanélküliség és egyes területeken, például Líbiában és Szíriában a konfliktusok következményei – eleve fennálló válságok sorát gyarapította.
3.6.
A mediterrán térség kormányai – bár messze nem egyformán – azonnal reagáltak, hogy a világjárvány terjedését megfékezzék: a szociális partnerekkel és a civil társadalmi szervezetekkel együttműködve intézkedéseket hoztak a munkavállalók és a vállalkozások támogatására, bár részvételük gyakran elégtelen volt, és egyes esetekben el is maradt.
A világjárvány hatásainak megfékezése érdekében szinte valamennyi mediterrán államban – például Marokkóban, Egyiptomban, Jordániában és Libanonban – lezárásokat, kijárási tilalmat és utazási korlátozásokat vezettek be.
3.7.
A világjárvány okozta válság miatt a térség számos kormánya expanzív politikát vezetett be a gazdasági válság kezelésére és egyes ágazatok támogatására a termelés ösztönzésével, adókedvezmények és gazdasági ösztönzők bevezetésével, valamint a beruházások vonzóvá tételére irányuló intézkedésekkel.
3.8.
A világjárvány az egész mediterrán térségben negatív gazdasági következményekkel járt, nemcsak olyan tényezők miatt, mint a belső és külső kereslet csökkenése és a fogyasztás visszaesése, hanem a romló pénzügyi helyzetből és az államadósságból adódóan is.
A világjárvány okozta válság kezdete óta a régió kormányai további forrásokat különítettek el az egészségügyi és gazdasági rendszerek számára, hogy bizonyos ágazatokat támogassanak.
Emiatt a mediterrán térség szinte valamennyi országában jelentősen meg fog nőni az államháztartási hiány.
3.9.
A közlekedési ágazatot súlyosan érintették a korlátozó intézkedések, amelyek gátolták és csökkentették a nemzetközi mobilitást, így az idegenforgalom volt az egyik leginkább érintett ágazat a világjárvány okozta válságban.
Az OECD becslései szerint az ágazatban 45–70 %-os visszaesés, a nemzetközi turizmusban pedig 60–80 %-os csökkenés várható (3).
A turizmus a földközi-tengeri térség országainak egyik legfontosabb gazdasági ágazata, és az ENSZ Kereskedelmi és Fejlesztési Konferenciája (UNCTAD) szerint Egyiptom és Marokkó a világ legsúlyosabban érintett országai közé tartozik (4).
3.10.
A mikro-, kis- és középvállalkozások és az önálló vállalkozók a déli parton fekvő országok gazdaságának egyik fontos összetevőjét képezik.
Jelentősen csökkent a forgalmuk, és a legtöbbjük kénytelen volt csökkenteni az alkalmazottak létszámát.
E tekintetben olyan strukturális intézkedések bevezetésére lesz szükség, amelyek segíthetnek a kkv-knak kilábalni a válságból, növekedni és megújulni oly módon, hogy közben képesek legyenek szembenézni a digitalizáció és a dekarbonizáció kettős kihívásával is.
(2) (3) (4)
https://meddialogue.eu/wp-content/uploads/2021/02/Publication-Bridging-the-sea.pdf https://read.oecd-ilibrary.org/view/?ref=124_124984-7uf8nm95se&title=Covid-19_Tourism_Policy_Responses&_­ ga=2.143901749.1647750476.1622806508-1692148678.1622806341 https://unctad.org/system/files/official-document/ditcinf2020d3_en.pdf