21.4.2023
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 140/47
1.4 Luonnon ennallistaminen on tarpeen suojelualueilla niiden heikentyneen tilan vuoksi, mutta kaikista ennallistetuista alueista ei voi eikä saa tulla suojelualueita.
Vaikka komitean mielestä on ”välttämätöntä”, että ”osa suojelualueista on tiukasti suojeltuja alueita, joita hoidetaan toimenpiteistä pidättyen” (2), vieläkin tärkeämpää on varmistaa, että alueita käytetään niin, että biodiversiteetti säilyy kautta linjan.
Useimmilla alueilla on pyrittävä ekosysteemien kunnostamiseen tavalla, joka ei sulje pois mahdollisuutta tietyn soveltuvan taloudellisen toiminnan harjoittamiseen.
Laajaperäinen maa- ja metsätalous on tosiasiassa osaltaan auttanut saavuttamaan runsaan luonnonkirjon, joka nyt kaipaa suojelua.
Laajaperäiset maa- ja metsätalouskäytännöt, joista nykyisin luovutaan yhä useammin niiden taloudellisen kannattamattomuuden vuoksi, tarvitsisivatkin lisätukea (3).
”Kunnostaminen” voisi olla soveltuvampi tieteellinen ja poliittinen termi, jolla tarkoitetaan tasapainon löytämistä elämisen ja tuottamisen välillä.
ETSK kehottaakin valitsemaan termiksi ”kunnostamisen” (4) ”ennallistamisen” sijaan, varsinkin kun luonto ei ole staattinen esine, joka voitaisiin rikkoutuneen talon tai auton tapaan ”ennallistaa” alkuperäiseen tilaan.
Monet tutkimukset osoittavat, että esimerkiksi turvemailla toteutetuista luonnontilan palauttamiseen tähtäävistä toimista aiheutuu korkeita kustannuksia ilman että tuloksena on ”alkuperäisen tilan” todellinen tai täydellinen ennallistaminen.
Tämä johtaa semanttiseen pohdiskeluun: asetuksen tavoitteena ei pitäisi olla luonnonympäristön ennallistaminen alkuperäiseen tilaansa vaan luonnonympäristön ekosysteemipalvelujen palauttaminen ja siten alueiden kestävän ja monipuolisen käytön tukeminen.
Koska ihminen on muuttanut luonnonympäristön tilaa vuosien saatossa, luonnon ennallistaminen alkuperäiseen tilaansa on tieteellisesti mahdotonta.
Asteittain etenevä ilmastonmuutos voi myös olla yksi tekijä, jonka vuoksi joidenkin menneiden ekosysteemien olosuhteita ei pystytä enää täysin palauttamaan.
Sen sijaan luonnonympäristön kestävyyden varmistaminen huolehtimalla ekosysteemipalvelujen elinkelpoisuudesta on realistinen tavoite.
ETSK kaipaisi tarkoituksenmukaista poliittista kehystä, ja tältä osin komission asiakirja on pettymys.
1.5 Kiinteä aikataulu ja jäykät raja-arvot eivät sovellu kovin hyvin luonnolle, jota ei voida hallita.
Tiukkojen määräaikojen asettaminen jäsenvaltioille on järkevää vain tulevien hallinnollisten ja suunnittelua koskevien toimintaedellytysten luomiseksi.
Tarvitaan pikemminkin joustavaa lähestymistapaa, jotta kunkin luonnonalueen täsmälliset tarpeet, olosuhteet, mahdollisuudet, tuotanto- ja tulotilanne sekä lähtökohdat voidaan ottaa huomioon.
Ehdotetussa asetuksessa ei säädetä selkeästi ennallistamistoimenpiteiden priorisoinnista ja kohdentamisesta, joista jäsenvaltioiden olisi huolehdittava.
Tämän takia korkealaatuisten tulosten saavuttaminen kustannustehokkaasti ei ehkä ole mahdollista.
Päätöksenteko jäsenvaltioiden tasolla on ehdottomasti perusteltua, sillä näin varmistetaan myös maanomistajien oikeuksien toteutuminen ja noudatetaan toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita.
1.6 Komission asiakirjassa esitetty kokonaisvaikutusten arviointi on pettymys, sillä siinä pitäisi keskittyä nimenomaan taloudellisiin, sosiaalisiin ja elintarvikenäkökohtiin.
ETSK pyytääkin tekemään täydentävän vaikutustenarvioinnin.
1.7 ETSK suosittaa, että lähialueet, jotka eivät lähtötilanteessa ole tuottavia mutta jotka myös ovat kiinnostavia biodiversiteetin kannalta, otetaan huomioon 10 prosentin kattamislaskelmassa.
ETSK korostaa, että tekstissä asetetaan erittäin kunnianhimoisia tavoitteita viljelijöille, ja muistuttaa, että on tärkeää ottaa huomioon kaikki lajeille suotuisat luonnonympäristöt.
Ekosysteemien parantamiseen on kuitenkin tärkeää saada mukaan koko yhteiskunta.
ETSK muistuttaa tässä yhteydessä toimenpiteiden oikeasuhteisuuden periaatteesta (oikeudenmukainen taakan ja kustannusten mutta myös hyötyjen jako) eri sidosryhmien välillä.
1.8 ETSK kannattaa asetettua tavoitetta, sillä kyse on EU:n tulevaisuuden kannalta strategisesta päämäärästä, ja kehottaa tiukentamaan tavoitteita kannustamalla kaikkien vesiympäristöjen ennallistamiseen ja myös turvemaiden uudelleenvesittä­ miseen muun muassa laajaperäisen maataloustoiminnan avulla.
Samalla on varmistettava maa- ja metsätalouden sosiaalinen ja taloudellinen kestävyys.
1.9 ETSK on tietoinen siitä, että Euroopassa tarvitaan täysin uudenlaista vesipolitiikkaa.
Vuosisatojen ajan harjoitetulla politiikalla, jossa maisemat ojitetaan mahdollisimman tehokkaasti, on ollut monia kielteisiä vaikutuksia biologiseen monimuotoisuuteen, mutta nyttemmin – osittain ilmastonmuutoksen seurauksena – on ilmennyt kielteisiä vaikutuksia myös metsä- ja maatalouteen (kuivuus ja tulipalot) ja asukkaille (tulvat).
ETSK korostaakin, että veden pitää palata luontoon tai sen on pysyttävä siellä, mutta on myös otettava huomioon, että ihmisen toiminta on edelleen hyödyllistä monissa tilanteissa esimerkiksi jokien kunnossapidon ansiosta.
(2) (3) (4)
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta: ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Vuoteen 2030 ulottuva EU:n biodiversiteettistrategia – Luonto takaisin osaksi elämäämme” (COM(2020) 380 final) (EUVL C 429, 11.12.2020, s. 259).
ETSK:n tiedonanto aiheesta ”Laajaperäisen karjankasvatuksen ja eloperäisten lannoitteiden hyödyt Euroopan vihreän kehityksen ohjelman yhteydessä”.
Kunnostamisella tarkoitetaan keskittymistä tiettyjen ekologisten toimintojen palauttamiseen.