21.4.2023
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 140/47
1.4.
Kuigi looduse taastamine on vajalik kaitsealadel nende halveneva seisukorra tõttu, ei saa mitte kõiki taastatud alasid muuta kaitsealadeks ega ka pea seda tegema.
Kuigi komitee arvates on oluline, et kaitsealade mõned osad oleksid range kaitse all (sekkumisvaba majandamisega), (2) on veelgi olulisem tagada kasutused, mis säilitavad elurikkust kõikjal.
Enamiku alade eesmärk peab olema ökosüsteemide taaselustamine ilma nendes teatavat kohandatud majandustegevust välistamata.
Tegelikult on ekstensiivne põllumajandus ja metsandus aidanud luua seda suurt elurikkust, mida tänapäeval on vaja kaitsta.
Seepärast tuleks rohkem toetada ekstensiivseid põllumajandus- ja metsandusvorme, millest on tänapäeval nende väiksema majandusliku elujõulisuse tõttu üha enam loobutud (3).
Seega võib mõiste „taaselustamine“ olla sobivam teaduslik mõiste, mida kasutatakse ka poliitikas, et tagada tasakaal elamise ja tootmise vahel.
Komitee soovitab seega asendada mõiste „taastamine“ mõistega „taaselustamine“, (4) sest loodus ei ole staatiline objekt, mille algse oleku saaks taastada, nagu lagunenud maja või auto puhul.
Arvukad uuringud näitavad, et looduskeskkonna, nt rabade taastamise meetmetega kaasnevad sageli märkimisväärsed kulud, ilma et oleks tegelikult võimalik tagada endise seisundi tõeline taastamine.
Peame mõtlema sellele, mida tahame saavutada: määruse eesmärk ei peaks olema keskkonna loodusliku seisundi taastamine, vaid keskkonna ökosüsteemi teenuste taastamine ning seega nende alade kestliku ja multifunktsionaalse kasutamise toetamine.
Kuna inimesed on aegade vältel looduskeskkonda muutnud, on teaduslikult võimatu taastada looduse algne seisund.
Kliima järkjärguline muutumine võib samuti olla tegur, mille tõttu ei ole enam võimalik täielikult taastada mõne ökosüsteemi varasemaid tingimusi.
Realistlik eesmärk seevastu on tagada keskkonna kestmine, soodustades ökosüsteemi teenuste elujõulisust.
Komitee soovib, et loodaks asjakohane poliitiline raamistik; selles osas valmistab komisjoni dokument pettumuse.
1.5.
Kindlaksmääratud ajakava ja jäigad künnised ei sobi hästi sellise tabamatu nähtusega nagu loodus.
Liikmesriikidele rangete tähtaegade kehtestamine on asjakohane vaid haldus- ja planeerimistingimuste kohaldamise osas.
On aga vaja paindlikku lähenemisviisi, et võtta arvesse iga loodusliku ala täpseid vajadusi, tingimusi, võimalusi, tootmise ja sissetuleku olukorda ning lähtepunkti.
Kavandatavas määruses ei käsitleta selgelt nende taastamismeetmete prioriseerimist ja määramist, mida liikmesriigid peaksid võtma, ning seatakse sellega ohtu kvaliteetsete tulemuste kulutõhus saavutamine.
Otsuste tegemine liikmesriikide tasandil on selgelt põhjendatud põhimõte, sest see tagab ka maaomanike õiguste teostamise ning subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte järgimise.
1.6.
Komisjoni dokument valmistab pettumust seoses üldise mõjuhinnanguga, milles tuleks keskenduda eelkõige majanduslikele, sotsiaalsetele ja toidualastele küsimustele.
Seepärast nõuab komitee täiendavat mõjuhinnangut.
1.7.
Komitee soovitab, et 10 % katvuse sätte alla peaksid kuuluma ka põllumajandusmaaga külgnevad alad, mis tegelikult küll toodangut ei anna, kuid on elurikkuse seisukohast väga olulised.
Komitee rõhutab, et määrusega seatakse põllumajandustootjatele eriti suured eesmärgid, ning tuletab meelde, et arvesse tuleb võtta kõiki liikidele soodsaid looduskeskkondi.
Ökosüsteemide parandamisse on vaja kaasata aga kogu ühiskond.
Sellega seoses tuletab komitee meelde põhimõtet, et eri sidusrühmade vahel tuleb tagada meetmete proportsionaalsus (koormuse ja kulude, aga ka eeliste õiglane jaotamine).
1.8.
Komitee toetab seatud eesmärki, sest see on ELi tuleviku jaoks strateegiline siht, ning soovitab tõhustada eesmärke, julgustades eeskätt ekstensiivse põllumajanduse abil taastama kõiki veekeskkondi, sh taassoostama turbaalasid, tagades samal ajal põllumajanduse ja metsanduse sotsiaalse ja majandusliku kestlikkuse.
1.9.
Komitee on teadlik sellest, et Euroopas on vaja täiesti uut veepoliitikat.
Sajandite jooksul teostatud poliitikal juhtida vesi maastikult võimalikult kiiresti ära on olnud palju negatiivseid tagajärgi elurikkusele, kuid nüüdseks on – osaliselt kliimamuutuste tõttu – ilmnenud ka negatiivne mõju metsandusele ja põllumajandusele (kuivus/põlengud) ning elanikele (üleujutused).
Komitee rõhutab seepärast, et veekogudes tuleb küll taastada looduslik seisund või see säilitada, kuid unustada ei tohi ka seda, et inimtegevus on paljudes olukordades kasulik, eelkõige jõgede hooldamise puhul.
(2) (3) (4)
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „ELi elurikkuse strateegia aastani 2030.
Toome looduse oma ellu tagasi““ (COM(2020) 380 final) (ELT C 429, 11.12.2020, lk 259).
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee teabearuanne „Ekstensiivse loomakasvatuse ja orgaaniliste väetiste eelised Euroopa rohelise kokkuleppe kontekstis“.
Taaselustamine tähendab keskendumist teatavate ökoloogiliste funktsioonide taastamisele.