21.4.2023
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 140/47
1.4 Jakkoli je obnova přírody v chráněných oblastech nezbytná kvůli jejich zhoršujícímu se stavu, ne všechny obnovované oblasti se mohou či musí stát chráněnými.
EHSV sice považuje „za zásadní“, aby „část chráněných území podléhala přísné ochraně, což znamená řízené upuštění od využívání“ (2), ještě důležitější však je zajistit, aby byly veškeré plochy využívány způsobem, který umožní zachovat biologickou rozmanitost.
Většina oblastí musí usilovat o rehabilitaci svých ekosystémů způsobem, který nevylučuje výkon určité a vhodně prováděné hospodářské činnosti.
Ostatně extenzivní zemědělství a lesnictví se také podílelo na vysoké míře biologické rozmanitosti, kterou je dnes třeba chránit.
Extenzivní formy zemědělství a lesnictví, od nichž se dnes postupně upouští z důvodu jejich nízké ekonomické rentability, proto zasluhují dodatečnou podporu (3).
Rehabilitace je proto možná vhodnějším vědeckým a politickým termínem pro zajištění rovnováhy mezi životem a produkcí.
EHSV proto doporučuje přejít od termínu „obnova“ k termínu „rehabilitace“ (4), poněvadž příroda není statickým objektem, který by se dal podobně jako poškozený dům nebo porouchané auto „obnovit“ do původního stavu.
Četné studie ukázaly, že renaturalizační opatření např. u rašelinišť jsou v řadě případů velmi nákladná, aniž by byla skutečně schopná zajistit plnou obnovu do „původního stavu“.
Toto konstatování vede k zamyšlení o smyslu této činnosti: cílem nařízení by neměla být obnova přírodního stavu lokalit, nýbrž obnova jejich ekosystémových služeb, a tedy podpora udržitelného a multifunkčního využívání daných oblastí.
Vzhledem k tomu, že člověk přírodní prostředí během let proměnil, je vědecky nemožné zajistit „obnovu přírody“.
Důvodem, proč některé z podmínek ekosystémů v minulosti nelze zcela vrátit, může být také postupná změna klimatu.
Realistickým cílem je naopak udržitelnost lokalit s důrazem na dlouhodobé zachování ekosystémových služeb.
EHSV by uvítal vhodný politický rámec.
V tomto ohledu je však dokument Komise zklamáním.
1.5 Pevně stanovený harmonogram a pevně určené prahové hodnoty nejsou pro přírodu coby neuchopitelné téma příliš vhodné.
Ukládání přísných lhůt členským státům má význam jen z hlediska stanovení správních a plánovacích podmínek.
Je však zapotřebí zaujmout flexibilní přístup, aby bylo možné zohlednit přesné potřeby, podmínky, příležitosti, stav produkce a příjmů a výchozí pozici každé přírodní oblasti.
Navrhované nařízení je nejasné, pokud jde o stanovení priorit a zadávání opatření na obnovu, které by měly provádět členské státy, a proto ohrožuje dosažení vysoce kvalitních výsledků nákladově efektivním způsobem.
Rozhodování na úrovni členských států je jednoznačně oprávněnou zásadou, neboť rovněž zajišťuje dodržování práv vlastníků půdy a respektuje zásadu subsidiarity a proporcionality.
1.6 V dokumentu Komise bohužel nebylo provedeno celkové posouzení dopadů, jež by se mělo zaměřit především na hospodářské, sociální a potravinové otázky.
EHSV proto žádá o dodatečné posouzení dopadů.
1.7 EHSV doporučuje, aby do desetiprocentního pokrytí byly zahrnuty i přilehlé oblasti, které jsou zpočátku neproduktivní, ale zároveň jsou velmi zajímavé z hlediska biologické rozmanitosti.
EHSV zdůrazňuje, že text stanoví obzvláště ambiciózní cíle pro zemědělce, a upozorňuje, že je důležité zohlednit všechna přírodní prostředí, která jsou pro druhy příznivá.
Je však důležité, aby se na zlepšování našich ekosystémů podílela celá společnost.
V této souvislosti EHSV připomíná zásadu proporcionality opatření (spravedlivé sdílení zátěže a nákladů, ale také přínosů) mezi jednotlivými zúčastněnými stranami.
1.8 EHSV podporuje stanovený cíl, neboť se jedná o strategickou ambici pro budoucnost EU, a doporučuje, aby zejména prostřednictvím extenzivní zemědělské činnosti byly cíle posíleny podporou obnovy všech vodních prostředí včetně zavodňování rašelinišť a aby byla zároveň zajištěna sociální a hospodářská udržitelnost zemědělství a lesnictví.
1.9 EHSV si je dobře vědom toho, že musíme v Evropě začít uplatňovat zcela novou vodní politiku.
Co nejrychlejší odvádění vody z krajiny, které se praktikuje již celá staletí, mělo spoustu negativních dopadů na biologickou rozmanitost, ale také – jak se nyní ukazuje mj. v souvislosti se změnou klimatu – na lesnictví a zemědělství (sucho a požáry) a na obyvatele (povodně).
EHSV tedy zdůrazňuje, že vodu je nutno vrátit do přírody, resp. ji v přírodě zadržet, přičemž však platí, že lidská činnost je v mnoha situacích nadále prospěšná, a to zejména díky udržování vodních toků.
(2) (3) (4)
Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 Navrácení přírody do našeho života (COM(2020) 380 final) (Úř. věst.
C 429, 11.12.2020, s. 259).
Informační zpráva EHSV Přínosy extenzivního chovu hospodářských zvířat a organických hnojiv v kontextu Zelené dohody pro Evropu.
Rehabilitace znamená zaměřit se na obnovení určitých ekologických funkcí.