21.4.2023
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 140/17
3.2.
Nová agenda vychází z přesvědčení, že strategickým výzvám budoucnosti lze ve společném zájmu čelit pouze společnou prací a v partnerském duchu.
V agendě je za tímto účelem stanoveno vypracování plánu investic do hospodářství s cílem podpořit socioekonomické oživení středomořského sousedství v období 2021–2027.
Společným cílem je podle vysokého představitele Josepa Borrella vybudovat mírový, bezpečný, demokratičtější region jižního sousedství, který bude také ekologičtější, prosperující a inkluzivní.
3.3.
Z nedávné studie zveřejněné v rámci programu Med Dialogue for Rights and Equality s názvem Bridging the Sea (2) vyplynulo, že téměř 63 % organizací občanské společnosti, které působí v zemích jižního sousedství, se zabývá tématy, jako je upevnění demokracie a práv, a více než 53 % z nich se zabývá mimo jiné bojem se socioekonomickou nerovnováhou.
Na významu nabývá také skutečnost, že tyto organizace jsou vnímavé vůči ekologickým a environmentálním otázkám a věnují jim pozornost.
Tyto údaje potvrzují, že existují pevné základy a že je třeba posílit podporu občanské společnosti, aby bylo možné lépe čelit budoucím výzvám.
3.4.
Během posledních dvaceti let občanská společnost v zemích jižního sousedství posílila svou pozici.
Její činnost umožnila zmírnit sociální a zdravotní dopady na obyvatelstvo, avšak zároveň odhalila nutnost přijmout opatření k posílení kapacit a kompetencí občanské společnosti, aby mohla lépe fungovat.
3.5.
Oblast Středomoří zažila, stejně jako zbytek světa, silný hospodářský a sociální otřes způsobený pandemií COVID-19.
Sociální a zdravotní důsledky ještě více zhoršila absence odpovídající veřejné zdravotnické infrastruktury, zejména v nejzranitelnějších zemích.
Krize způsobená pandemií se přidala ke stávajícím krizím, které již různé země prodělávají a které jsou způsobeny řadou faktorů, jako je již tak nejistá hospodářská a sociální situace, vysoká míra nezaměstnanosti a důsledky konfliktů v některých oblastech, například v Libyi a Sýrii.
3.6.
Vlády zemí v oblasti Středomoří okamžitě zareagovaly – ač velmi rozdílně – s cílem zastavit šíření pandemie zavedením opatření na podporu pracovníků a podniků, rovněž ve spolupráci se sociálními partnery a organizacemi občanské společnost, ačkoli jejich zapojení bylo často nedostatečné a v některých případech téměř chybělo.
Téměř všechny středomořské státy přijaly v zájmu zmírnění dopadů pandemie opatření omezující volný pohyb osob (například Maroko, Egypt, Jordánsko a Libanon), zákazy vycházení a omezení cestování.
3.7.
V reakci na krizi způsobenou pandemií zahájila řada vlád v regionu expanzivní politiky s cílem řešit hospodářskou krizi a podpořit konkrétní odvětví stimulováním výroby, a zaváděla daňové a ekonomické výhody a opatření zaměřená na přilákání investic.
3.8.
Pandemie měla negativní hospodářské důsledky v celém středomořském regionu, a to nejen kvůli faktorům, jako je snížení domácí i zahraniční poptávky a propad spotřeby, ale také kvůli zhoršení finanční situace a zvýšení veřejného zadlužení.
Na začátku krize způsobené pandemií vyčlenily vlády v regionu dodatečné zdroje pro zdravotnický a hospodářský systém s cílem podpořit některá odvětví.
Proto se rozpočtový schodek téměř všech zemí ve Středomoří výrazně zvýší.
3.9.
Odvětví dopravy bylo tvrdě zasaženo restriktivními opatřeními, která znemožnila a omezila mezinárodní mobilitu, takže cestovní ruch je jedním z odvětví, která byla krizí způsobenou pandemií postižena nejvíce.
OECD odhaduje, že v celém odvětví došlo k poklesu o 45 až 70 %, u mezinárodního cestovního ruchu pak o 60 až 80 % (3).
Cestovní ruch je pro země v oblasti Středomoří jedním z hlavních hospodářských odvětví a podle Konference Organizace spojených národů o obchodu a rozvoji (UNCTAD) patří k nejvíce zasaženým zemím na celém světě Egypt a Maroko (4).
3.10.
K dalším významným složkám ekonomiky zemí na jižním pobřeží Středozemního moře patří mikropodniky a malé a střední podniky a osoby samostatně výdělečně činné.
Jejich obrat výrazně klesl a většina z nich byla nucena omezit počet zaměstnanců.
V této souvislosti bude nutné zavést strukturální opatření, která by malým a středním podnikům pomohla překonat krizi, růst a inovovat a současně čelit dvěma výzvám v podobě digitalizace a dekarbonizace.
(2) (3) (4)
https://meddialogue.eu/wp-content/uploads/2021/02/Publication-Bridging-the-sea.pdf.
https://read.oecd-ilibrary.org/view/?ref=124_124984-7uf8nm95se&title=Covid-19_Tourism_Policy_Responses.
https://unctad.org/system/files/official-document/ditcinf2020d3_en.pdf.