17.4.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 134/5
Överklagande ingett den 21 februari 2023 av Firearms United Network, Tomasz Walter Stępień, Michał Budzyński, Andrzej Marcjanik av den dom som tribunalen meddelade den 21 december 2022 i mål T-187/21, Firearms United Network m.fl. mot kommissionen (Mål C-105/23 P) (Mål C-105/23 P) (2023/C 134/07) Rättegångsspråk: polska Parter Klagande: Firearms United Network, Tomasz Walter Stępień, Michał Budzyński, Andrzej Marcjanik (ombud: E. Woźniak, adwokat) Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Frankrike, Europeiska kemikaliemyndigheten
Klagandenas yrkanden Klagandena yrkar att domstolen ska — upphäva den överklagade domen i dess helhet och bifalla de yrkanden som klagandena gjort gällande vid tribunalen, — alternativt, upphäva den överklagande domen i dess helhet och återförvisa målet till tribunalen för förnyad prövning, och — förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna för överklagandet och förfarandet vid tribunalen.
Grunder och huvudargument — Tribunalen åsidosatte artikel 88.1 och 88.2 jämförd med artikel 91 e i tribunalens rättegångsregler, jämförd med artikel 19.1 och 19.3 a FEU samt artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, då den inte biföll klagandenas begäran om att tillåta och inhämta sakkunnigutlåtande, samt i samband med en rad förfarandefel avseende bevisprövningen och fleraoriktiga bedömningar i tribunalens dom. — Tribunalen gjorde en oriktig bedömning av den bevisning som lämnats in i målet, vilket ledde till att den felaktigt fann att klagandena inte angripit de analyser och konstateranden som ligger till grund för antagandet av kommissionens förordning (EU) 2021/57 av den 25 januari 2021 om ändring av bilaga XVII till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) vad gäller bly i hagelammunition i eller kring våtmarker (1). — Tribunalen gjorde en oriktig bedömning när den i den överklagade domen bedömde att presumtionen som fastställs i förordning (EU) 2021/57 är en presumtion som kan motbevisas.
Klagandena understryker att en presumtion, som förekommer i varje rättssystem som grundas på rättsstatsprincipen och som kan innebära negativa konsekvenser för medborgaren, måste kunna motbevisas.
Enbart den omständigheten att presumtionen kan motbevisas fråntar den således inte dess rättsstridiga karaktär.
Dessutom måste tillämpningen av presumtionen alltid motiveras av uttryckliga skäl.
I den överklagade domen bortses det emellertid från att förordning (EU) 2021/57 inte genomför denna princip och att förordningen inte anger något resonemang som skulle kunna utgöra skäl som motiverar att medborgarna åläggs presumtioner som medför ytterligare processuella skyldigheter.
Tillämpning av presumtioner på ett sätt som inte garanterar medborgarnas processuella rättigheter kan i sin tur medföra ett åsidosättande av principen om oskuldspresumtion och rätten till försvar. — Tribunalen åsidosatte bestämmelserna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, det vill säga artiklarna 16, 17.
1, 21.1, 45.1 , 48.1 och 52.1, samt bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionen, nämligen artiklarna 2, 3.2, 3.3, 5.2, 5.3 och 5.4 genom att tribunalen ogillade talan om ogiltigförklaring av förordning (EU) 2021/57 – vilket innebär att förordningen upprätthålls i EU:s rättsordning.