SL
C 134/4
Uradni list Evropske unije
17.4.2023
Druge stranke v postopku: Evropska centralna banka (ECB), Republika Latvija, Evropska komisija, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA
Predlogi Pritožnica Sodišču predlaga, naj: — razveljavi izpodbijano sodbo, — razglasi za ničen sklep ECB ECB/SSM/2016-529900WIP0INFDAWTJ81/2 WOANCA-2016-0005 z dne 11. julija 2016 (v nadaljevanju: sporni sklep) v delu, v katerem se nanaša na pritožnico, — ECB naloži plačilo stroškov pritožnice in stroškov te pritožbe in — v delu, v katerem Sodišče ne more vsebinsko odločiti v zadevi, zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču.
Pritožbeni razlogi in bistvene trditve Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.
Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo več napak v povezavi z zastopanjem pritožnice, ki jih je Sodišče (veliki senat) preučilo v sodbi z dne 5. novembra 2019, ECB in drugi/Trasta Komercbanka in drugi (C-663/17 P, C-665/17 P in C-669/17 P, EU:C:2019:923).
Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno zavrnilo njeno trditev, ki se nanaša na to, da ECB spornega sklepa ni vročila pritožnici, saj je Splošno sodišče glede tega izkrivilo dejstva v tej zadevi in ni upoštevalo pomena ugotovitev Sodišča iz točke 72 sodbe z dne 8. julija 1999, Hoechst/Komisija (C-227/92 P, EU:C:1999:360).
Pritožnica poleg tega trdi, da je Splošno sodišče napačno zavrnilo njeno trditev, ki se nanaša na to, da med postopkom, na podlagi katerega je bil sprejet sporni sklep, ni bila zastopana.
Splošno sodišče je izkrivilo dejstva v tej zadevi, saj ni upoštevalo, da je v spornem sklepu izrecno navedeno, da pritožnica ni bila udeležena v postopku, na podlagi katerega je bil sprejet sporni sklep, in, po mnenju ECB, za to tudi ni bilo potrebe.
Pritožnica nazadnje trdi, da je Splošno sodišče napačno zavrnilo njeno trditev, da je bila njena pravica do izjave kršena, in da je bila ta napaka prav tako posledica tega, da Splošno sodišče ni upoštevalo dejstva, da pritožnica ni bila udeležena v postopku, na podlagi katerega je bil sprejet sporni sklep.
Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo napako v zvezi s tem, kako je obravnavalo sklep ECB preden ga je pregledal upravni odbor za pregled pri ECB in kako je obravnavalo sklep ECB po tem, ko ga je pregledal upravni odbor za pregled.
V zvezi s tem pritožnica trdi, da je Splošno sodišče kršilo legitimna pričakovanja, ki jih je ustvarilo s sklepom z dne 17. novembra 2021, Trasta Komercbanka/ECB (T-247/16 RENV, neobjavljen, EU:T:2021:809).
Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je s tem, ko je zavrnilo trditev pritožnice, da je prišlo do kršitve člena 24(7) Uredbe št.
1024/2013 (1), storilo napako, ker je napačno menilo, da se ta člen nanaša na odločitve ex tunc.
Tudi Komisija je menila, da je to stališče Splošnega sodišča napačno (glej točko 37 sklepa z dne 17. novembra 2021, Trasta Komercbanka/ECB (T-247/16 RENV, neobjavljen, EU:T:2021:809)).
(1)
Uredba Sveta (EU) št.
1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013 L 287, str. 63).