C 134/4
BG
Официален вестник на Европейския съюз
17.4.2023 г.
Други страни в производството: Европейска централна банка (ЕЦБ), Република Латвия, Европейска комисия, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA
Искания на жалбоподателя Жалбоподателят иска от Съда: — да отмени обжалваното решение, — да обяви за недействително по отношение на жалбоподателя Решение ECB/SSM/2016-529900WIP0INFDAWTJ81/2 WOANCA-2016-0005 на ЕЦБ от 11 юли 2016 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“), — да осъди ЕЦБ да заплати разноските на жалбоподателя, както и разноските по настоящото производство по обжалване и — ако не може да се произнесе по същество, да върне делото за разглеждане от Общия съд.
Основания и основни доводи В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три основания.
Първо основание: Общият съд допуснал няколко грешки по свързани с представителството на жалбоподателя въпроси, които Съдът (голям състав) бил разгледал в решение от 5 ноември 2019 г., ЕЦБ и др./Trasta Komercbanka и др.
(C-663/17 P, C-665/17 P и C-669/17 P, EU:C:2019:923).
Според жалбоподателя Общият съд неправилно отхвърлил твърдението му, че ЕЦБ не му е съобщила надлежно обжалваното решение, като изопачил свързаните с това факти по делото и не взел предвид постановеното от Съда в решение от 8 юли 1999 г., Hoechst/Комисия (C-227/92 P, EU:C:1999:360, т. 72).
Освен това Общият съд неправилно отхвърлил твърдението на жалбоподателя, че не бил надлежно представляван в хода на производството, в което е прието обжалваното решение.
Общият съд изопачил фактите по делото, като не взел предвид обстоятелството, че в обжалваното решение изрично е посочено, че жалбоподателят не е участвал в производството, в което е прието обжалваното решение, и че според ЕЦБ не е трябвало да участва в него.
Накрая, Общият съд неправилно отхвърлил твърдението за нарушение на правото на изслушване на жалбоподателя, тъй като не взел предвид обстоятелството, че последният не участвал в производството, в което е прието обжалваното решение.
Второ основание: Общият съд допуснал грешка в анализа, от една страна, на решението на ЕЦБ преди прегледа му от Административния съвет за преглед на ЕЦБ (наричан по-нататък „АСП“) и, от друга страна, на решението на ЕЦБ след прегледа му от АСП.
В това отношение жалбоподателят твърди, че Общият съд нарушил оправданите правни очаквания, които създал с определение от 17 ноември 2021 г., Trasta Komercbanka/ЕЦБ (T-247/16 RENV, непубликувано, EU:T:2021:809).
Трето основание: Общият съд неправилно отхвърлил твърдението на жалбоподателя за нарушение на член 24, параграф 7 от Регламента за единния надзорен механизъм (1), като неправилно приел, че тази разпоредба предвижда решение с действие ex tunc.
Комисията също считала това становище на Общия съд за погрешно (вж. определение от 17 ноември 2021 г., Trasta Komercbanka/ЕЦБ (T-247/16 RENV, непубликувано, EU:T:2021:809, т. 37).
(1)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 2013 г., стр. 63).