C 132/58
SV
Europeiska unionens officiella tidning
14.4.2023
Onsdagen, 5 oktober 2022
T.
Avskogning, markrofferi och överdriven exploatering och utvinning av naturresurser, bland annat av organiserade kriminella grupper, har en betydande inverkan på vattennivån i floder och sjöar, förändrar vattnets kretslopp och bidrar till att floder och sjöar torkar ut samt till föroreningar i de exploaterade områdena.
U.
Sötvattensekosystem täcker mindre än 1 % av jordens yta, men hyser över 10 % av alla arter och av all skör biologisk mångfald.
Den allra största delen – cirka 70 % – av världens sötvatten går till jordbruket, medan resten är uppdelad mellan industriellt bruk (19 %), främst inom livsmedels-, textil-, energi-, industri-, kemikalie-, läkemedels- och gruvsektorerna, och hushållsbruk (11 %), inklusive konsumtion.
V.
Hälsosamma ekosystem gör det möjligt att förbättra vattnets kvantitet och kvalitet, samtidigt som motståndskraften mot klimatförändringar ökar.
W. Jordbruket är världens största konsument av sötvattenresurser.
En tredjedel av världens åkermark används för att odla utsäde för boskap.
Enligt FAO:s rapport från 2020 The State of Food and Agriculture, Overcoming water challenges in agriculture kan livsmedelsproduktiviteten och landsbygdens inkomster avsevärt förbättras genom investeringar i nya bevattningssystem eller anpassning och modernisering av de befintliga, och detta bör kombineras med förbättrade vattenförvaltningsmetoder, däribland förbättrade jordbruksmetoder.
Markrofferi har negativa konsekvenser för vattentillgången och vattenkvaliteten, fråntar lokala samhällen vattenkällor och kränker deras mänskliga rättighet att ha tillgång till säkert dricksvatten.
X.
Energisektorn står för närvarande för 10 % av världens vattenuttag, och det uppskattas att vattenförbrukningen inom energisektorn kommer att öka med omkring 60 % fram till 2040.
Y.
Vissa missbrukande och i många fall olagliga utvinningsindustrier har en betydande inverkan på yt- och grundvattenresurser, föroreningar och förstörelse av glaciärer, skogar, våtmarker och floder samt av andra vattenkällor som är livsviktiga för mänsklig konsumtion.
Z.
Textilindustrin är en av världens mest vattenförbrukande sektorer, och kläder och textilier tillverkas i några av världens mest vattenfattiga regioner.
Denna industri klassificeras som världens näst mest förorenande industri och en stor del av dessa föroreningar hamnar i vattnet.
EU-kommissionen planerar att under det första kvartalet 2022 anta en ”EU-strategi för hållbara textilier” som syftar till att bidra till att EU driver på en cirkulär ekonomi där textila produkter utformas för att vara mer hållbara, återanvändbara, reparerbara, återvinningsbara och energieffektiva.
AA.
Den ökande efterfrågan på vatten leder till överexploatering av vattenresurser, och vattenbristen har gjort att vatten nu är en omtvistad resurs.
Enligt FN förväntas konflikter över vatten att bryta ut i omkring 300 områden runtom i världen 2025.
AB.
Vattenskyddet angrips, och att åsamka skador på vattenkvaliteten har gjorts brottsligt i många länder.
Under de senaste åren har attacker mot miljö- och vattenrättighetsförsvarare blivit allt vanligare, såsom mord, kidnappning, tortyr, könsrelaterat våld, hot, trakasserier, hotelser, smutskastningskampanjer, utpekande som kriminella, rättsliga trakasserier, tvångsvräkningar och tvångsförflyttningar, och det finns ett brådskande behov att stödja dem proaktivt och skydda deras liv och säkerhet.
Flera finalister till Sacharovpriset för tankefrihet angrips på grund av sin roll när det gäller att försvara vatten och kollektiva nyttigheter.
Försvararna av Guapinolflodens vatten satt fängslade i mer än två år innan de frigavs.
Lolita Chávez lever sedan fyra år tillbaka i exil för att ha försvarat ett område mot vattenkraftsföretag i Iximulew (Guatemala).
Berta Cáceres mördades 2016 för att ha försvarat floderna Blanco och Gualcarque, medan de som ligger bakom brottet ännu inte är dömda.
AC.
Enligt Global Witness hörde mer än en tredjedel av de mark- och miljöförsvarare som mördades runtom i världen mellan 2015 och 2019 till urfolk, vars mark- och vattenförvaltningsfärdigheter är avgörande för att bekämpa klimatkrisen och förlusten av biologisk mångfald.
AD.
Nekad tillgång till vatten och förstörelse av vatteninfrastruktur har använts som en viktig taktik av ockuperande makter för att annektera ockuperade områden och fördriva befolkningen från marken.